РЕПУБЛИКА  БЪЛГАРИЯ
 НАРОДНОСЪБРАНИЕ
ВХ. № 354-01-59/03.7.2003 г.
Проект

ЗАКОН 
за изменение н допълнение на Закона за лова и опазване на дивеча

(Обн., ДВ бр. 78 от 2000 г.; изм., бр. 26 от 2001 г., бр. 77 от 2002 г.; изм. и доп., бр. 79 от
16.08.2002 г.)

§1. В член 36, ал. 1 се изменя така:

"Чл.36 (1) Държавните лесничейства предоставят на български юридически лица или еднолични търговци, с капитал не по-малък от 1 000 000 лв., чрез конкурс стопанисването на дивеча в дивечовъдните участъци по чл. 10 заедно с ловната база, която е държавна собственост, и биотехиическите съоръжения. Договорите за стопанисване на дивеча се сключват за срок от 10 до 30 години в зависимост от основния вид дивеч в ловностопанския район."

София, 03.07.2003 г.
							Вносител:

							Кирил Милчев

М О ТИ В И

към проекта на Закон за изменение н допълнение на Закона за лова и опазване на
дивеча

Приетите от 39-ото Народно събрание и действащи вече почти година промени в Закон за лова и опазване на дивеча оправдаха голяма част от очакванията на законодателя, свързани с лова и ловностопанската дейност. С предложения законопроект за изменение и допълнение се цели да се преодолеят недостатъците, рефлектиращи върху ползването, стопанисването и охраната на дивеча.
С предложения законопроект се отменя изричната забрана за предоставяне на български юридически лица стопанисването на дивеча в дивечовъдните участъци заедно с ловната база, която е държавна собственост, и биотехническите съоръжения.
Целта на предложения законопроект е да се съхрани дивечовото богатство на Р България, да се достигне и подържа нормални дивечови запаси според бонитетните възможности на ловностопанските райони, да се осигурят максимален брой екземпляри с високи екстериорни и трофейни качества. За постигането на тези цели е необходимо в бранша да се влеят свежи частни капитали и да се намалят случаите па безстопанственост.
Въпреки усилията на Министерството на земеделието и горите приходите от ловен туризъм за обраната от м.г. са ниски - около 3 млн. л в., при положение, че през 1990 г. те са били 15 млн. ДМ. В отчета на МЗГ се посочва, че Държавните лесничейства разчитат само на държавни субсидии вместо да търсят начини за повишаване на собствените приходи.
Налице е тревожна тенденция за драстично намаляване па дивеча в България и па приходите от ловен туризъм. Този факт се потвърждава от изготвения от експертите на Националната горска компания на Австрия анализ, в който се отчита, че дивечът е намалял наполовина през последните три години. Пример за лошото стопанисване на дивеча са и думите на зам.-министъра на земеделието и горите г-жа Меглена Плугчиева, че се обмисля 7-годишна пълна забрана на лова на благороден елен, заради рязкото намаляване на популацията в България.
В подкрепа на необходимостта от промени в сега действащия Закон за лова и опазване на дивеча говорят и редица сигнали, като например този за състоянието на трите ловни района в община Карлово. В него се посочва: "Поради това, че тези ловни участъци не са отдадени на концесия за ползване от фирми и дружества, бюджетът е загубил стотици хил. лв. За това, че не са водени ловни мероприятия и ловен туризъм с паши и чужди граждани, не са внесени тарифи за отстрел на трофейни и нетрофейни животни, като загубата е не по-малка от горе описаната."

Поради това, че в България едродивечовъдните стопанства не са отдадени на концесия или за дълъг срок, много често се натъкваме па случаи на безстопанственост към дивеча. Има случаи в които директорите на ДЛ го използват като своя собственост, въпреки че задължението им е да го опазват.

Вносител:
Кирил Милчев