ДО
Г-ЖА ЦЕЦКА ЦАЧЕВА
ПРЕДСЕДАТЕЛ
НА 43-ТО НАРОДНО СЪБРАНИЕ

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО ПРЕДСЕДАТЕЛ,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България и чл. 73, ал. 1 от Правилника за организацията и дейността на Народното събрание внасяме Законопроект за изменение и допълнение на Кодекса на труда. 
Молим, законопроектът да бъде представен за разглеждане и гласуване съгласно установения ред.

Вносители:

РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ 
ЧЕТИРИДЕСЕТ И ТРЕТО НАРОДНО СЪБРАНИЕ
____________________________________________________

Проект

З А К О Н
за изменение и допълнение на Кодекса на труда
(обн. ДВ. бр. 26 от 1986 г., изм. ДВ. бр. 27 от 1986 г., изм. ДВ. бр. 6 от 1988 г., изм. ДВ. бр. 21, 30 и 94  от 1990 г., изм. ДВ бр. 27, 32 и 104 от 1991 г., изм. ДВ бр.26, 88 и 100 от 1992 г., ….. изм. ДВ. бр. 8 от 2016 г.)

Параграф единствен. В чл. 333 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1:
а) Създават се нови т. 2 и 3:
„т.2. работник или служител, който е родител или осиновител на дете до 3-годишна възраст, когато живеят в едно домакинство;“.
„т.3. работник или служител, който живее на съпружески начала с майка на дете до 3-годишна възраст, когато живеят в едно домакинство;“. 

б) Досегашните т. 2 – 6 стават съответно т. 4 – 8.

2. В ал. 2 думите „т. 2 и 3“ се заменят с „т. 4 и 5“.

3. В ал. 5 изречение първо се изменя така: „Бременни работнички или служителки, работнички или служителки в напреднал етап на лечение инвитро, както и съпрузите или живеещите на съпружески начала с бременна или в напреднал етап на лечение инвитро жена могат да бъдат уволнявани с предизвестие само на основание чл. 328, ал. 1, т. 1, 7, 8 и 12, както и без предизвестие на основание чл. 330, ал. 1 и ал. 2, т. 6.“

Вносители:

М О Т И В И
към проекта на Закон за изменение и допълнение на Кодекса на труда

България е в тежка демографска криза. Според данните на националната статистика, населението устойчиво застарява и намалява. Остават високи нивата на общата и детската смъртност. Населението на България към 31.12. 2015 г. е  7 153 784 души, като към тази дата през годината в страната са умрели общо 110 117 души. У нас живеят 1.4 на сто от гражданите на Евросъюза и по население страната ни се нарежда на 16-то място в общността, непосредствено след Австрия и преди Дания. През 2015 г. общо за страната са живородени 65 950 бебета. Коефициентът на раждаемост за страната е 9.2. Средната възраст на майките при раждане на първо дете е 26.7 г., а при второ раждане 28.1 г. 
Държавата няма концепция за справяне с този изключително важен проблем. Той може да бъде решен единствено с насърчаване на раждаемостта в страната. 
Първа стъпка в това отношение е прилагането на мерки за повече социална защита на семействата с малки деца у нас. Така младите хора ще бъдат насърчени да създават семейства и да планират раждането на деца, като определящ фактор в тази насока е отглеждането и възпитанието на децата. За целта е необходима защита на упражняване правото на труд не само на майката на дете/деца до 3 г. възраст, както е по сега действащото законодателство, но също така защита правото на труд и на бащата на дете/ деца до 3 г. възраст, като по този начин, ще се гарантира осигуряване на парични средства за отглеждане и възпитание на децата в ранна детска възраст. Този период е особено важен за детето, тъй като през него се сформира неговият характер и се проявяват първите индивидуални способности, които през годините на своя растеж детето развива, за да го изградят като личност.
Това може да се постигне, чрез сигурност на работното място на семейните двойки. Социалната защита на бащата е от изключително значение, тъй като в повечето български семейства бащата е основният фактор, който осигурява финансова стабилност при отглеждането на деца. Рискът от уволнението му в периода до навършване на тригодишна възраст на децата, предизвиква несигурност в българските семейства и това ги демотивира да създават ново поколение. Наред с финансовата нестабилност в страната, това е един от факторите да расте броят на семействата само с едно дете и раждаемостта като цяло да бъде ниска. 
В тази връзка предлагаме бащите на деца до тригодишна възраст и съпрузите на бременни жени да получат същата социална защита срещу уволнение, каквато ползват майките според българското законодателство. Така ще се осигури пълна социална защита на младите семейства по отношение на трудовите им права. Най-важният резултат от тази промяна ще бъде осигуряването на спокойствие и финансова сигурност на българските семейства в най-важния период за  отглеждането на деца.  
Това e и нашето предложение за  допълнение в Кодекса на труда и по конкретно в чл. 333. В него сме предвидили да залегнат няколко нови текста, които гарантират, че работник или служител, който е баща и живее заедно с  дете до три годишна възраст в едно домакинство или баща който живее на съпружески начала с майка на дете до три годишна възраст и полага грижи за него в общото домакинство, или съпруг на бременна жена, не може да бъде уволняван от своя работодател, като за него се приложи същата процедура, която се прилага за бременните жени и майките с деца до три годишна възраст. Тази защита е алтернативна по отношение на майката и се прилага в случаите, когато тя не получава доходи до три годишна възраст на детето. 

Вносители: