Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З  А  К  О  Н

ЗА изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване

(обн., ДВ, бр. 55 и 56 от 1970 г.; попр., бр. 58 от 1970 г.; изм. и доп., бр. 55 от 1975 г., бр. 10 от 1987 г., бр. 30 от 1990 г., бр. 85 от 1998 г., бр. 12 от 2000 г., бр. 41 от 2001 г., бр. 113 от 2002 г., бр. 55 от 2004 г., 
бр. 42, 77, 87, 94 и 104 от 2005 г., бр. 30, 62 и 108 от 2006 г., бр. 36, 71 и 98 от 2008 г., бр. 12 и 32 от 2009 г., бр. 85 от 2010 г., бр. 92 от 2011 г., 
бр. 38 и 77 от 2012 г., бр. 15, 28 и 109 от 2013 г., бр. 14 и 52 от 2015 г., 
бр. 58 от 2016 г., бр. 93 от 2017 г., бр. 28 от 2018 г. и бр. 62 от 2019 г.)

§ 1. В чл. 19 думите „при условията на чл. 24 от този кодекс” се заличават.
§ 2. В чл. 31 се правят следните изменения и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава ал. 2:
„(2) Когато избраното име на кораба е осмиващо, опозоряващо, обществено неприемливо или несъвместимо с националната чест на българския народ,  Изпълнителна агенция „Морска администрация“ има право да откаже вписването му в регистровите книги по чл. 34.”
§ 3. В чл. 73, ал. 2 се създава изречение второ:
„В тези случаи съответните свидетелства се издават от признатата организация, извършила прегледа.”
§ 4. В чл. 79, ал. 9 думите „Резолюция A.849(20) от 27 ноември 1997 г. на Асамблеята” се заменят с „Резолюция MSC.255 (84) от 16 май 2008 г. на Комитета по морска безопасност”.
§ 5. В глава четвърта „Условия за безопасност на корабоплаването“ се създава раздел IIa „Надзор на пазара на морско оборудване” с чл. 80а-80т:
„Раздел IIа
Надзор на пазара на морско оборудване
Чл. 80а. (1) Надзорът на пазара на морското оборудване се организира и осъществява в съответствие с глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008.
(2) Надзорът на пазара на територията на Република България по отношение на морското оборудване се осъществява, за да се осигури съответствието на морското оборудване, пуснато на пазара и/или монтирано на борда на морски кораб, плаващ под българско знаме и за който се прилагат международните конвенции, посочени в чл. 72, ал. 8, с изискванията на наредбата по чл. 72, ал. 3 за техническите изисквания и оценяване на съответствието на оборудването на морските кораби, приетите от Европейската комисия актове за изпълнение по чл. 35 и делегирани актове по чл. 8, 11, 27 и 36 от Директива 2014/90/ЕС и международните стандарти относно морското оборудване и неговото изпитване.
(3) Надзорът на пазара на морското оборудване се осъществява от Изпълнителна агенция „Морска администрация” чрез инспектори на агенцията, определени със заповед на изпълнителния директор. 
Чл. 80б. Надзорът на пазара на морското оборудване се извършва:
1. съгласно предварително утвърдена от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” годишна програма за надзор на пазара на морското оборудване, която отчита специфичните особености на морското оборудване и отговорностите на агенцията, възложени й по силата на международните конвенции по чл. 72, ал. 8;
2. по сигнали от други контролни органи, граждани или средства за масово осведомяване, че дадено морско оборудване представлява риск за морската безопасност, околната среда или здравето.
Чл. 80в. (1) Надзорът на пазара на морското оборудване се осъществява чрез:
1. проверки на документи на морското оборудване, пуснато на пазара и/или монтирано на борда на морски кораб, за наличие на и/или съответствие с изискванията за: 
а) ЕС декларацията за съответствие;
б) техническата документация и документи, издавани от нотифицираните органи, съгласно процедури за оценяване на съответствието, определени в наредбата по чл. 72, ал. 3 за техническите изисквания и оценяване на съответствието на оборудването на морските кораби; 
2. проверки на морското оборудване, пуснато на пазара и/или монтирано на борда на морски кораб, за наличие на и съответствие с изискванията на:
а) маркировката „щурвал” и/или електронен етикет, определени в наредбата по чл. 72, ал. 3 за техническите изисквания и оценяване на съответствието на оборудването на морските кораби;
б) информацията, която идентифицира морското оборудване;
в) информацията, която идентифицира производителя и вносителя;
г) инструкции и цялата необходима информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на морското оборудване, включително ограниченията при използване, ако има такива, които се изисква да придружават морското оборудване;
д) ЕС декларацията за съответствие;
3. вземане на образци или проби от морското оборудване и изпитването им.
(2) Инспекторите по чл. 80а, ал. 3 извършват проверката и/или вземането на образци или проби по ал. 1 в срок до 7 дни. 

Чл. 80г. (1) Проверките по чл. 80в, т. 2 се извършват:
1. на борда на морските кораби;
2. в производствените помещения и в помещенията за съхранение и търговия на морското оборудване, което предстои да бъде монтирано на борда на морски кораби.
(2) Проверката на морско оборудване, което е монтирано на борда на морски кораб, се свежда до проверка, при която морското оборудване остава на борда на кораба напълно функционално. 
Чл. 80д. (1) Инспекторите по чл. 80а, ал. 3 имат право:
1. на свободен достъп до:
а) борда на морски кораби, плаващи под българско знаме;
б)  търговски обекти и други места за съхранение и представяне на пуснато на пазара морско оборудване или елементи от морско оборудване;
в) намиращи се на територията на Република България производствени, складови и търговски помещения и други места, където морското оборудване се съхранява, преди да бъде монтирано и/или използвано на борда на морски кораб;
2. да изискват от икономическите оператори или в случая на морско оборудване, монтирано на борда на морски кораб, от капитана на кораба или от корабопритежателя да предоставят съобразно техните задължения:
а) ЕС декларация за съответствие;
б)  техническата документация за морското оборудване;
в) документи, издавани от нотифицираните органи съгласно приложимите процедури за оценяване на съответствието;
г) инструкции и информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на морското оборудване, включително ограниченията при използване, ако има такива, която се изисква съгласно наредбата по чл. 72, ал. 3 за техническите изисквания и оценяване на съответствието на оборудването на морските кораби;
3. да вземат образци или проби от морското оборудване за изпитването им;
4. да им бъде осигурен достъп на място до образци или проби от морското оборудване; 
5. да искат съдействие от компетентните органи на другите държави - членки на Европейския съюз.
(2) Инспекторите по чл. 80а, ал. 3 определят срок 14 дни за предоставяне на документите и информацията по ал. 1, т. 2, който може да бъде удължен до един месец при необходимост от представяне на допълнителни документи и информация. 

(3) Икономическите оператори, капитанът на кораба и корабопритежателят са задължени да осигуряват достъп до местата по ал. 1, т. 1 и да оказват съдействие на инспекторите по чл. 80а, ал. 3 при изпълнение на техните задължения.
Чл. 80е. Инспекторите по чл. 80а, ал. 3 са длъжни:
1. да използват получените документи и информация само за целите на надзора на пазара;
2. да се легитимират при извършване на проверките;
3. да участват в обмена на информация с компетентните органи на другите държави - членки на Европейския съюз;
4. да оказват съдействие на Европейската комисия и на компетентните органи на другите държави - членки на Европейския съюз, по тяхно искане.
Чл. 80ж. (1) Изпитването на образци или проби от морското оборудване се извършва в лаборатория, акредитирана от Изпълнителна агенция „Българска служба за акредитация“, или в лаборатория, акредитирана от орган на държава – членка на Европейския съюз, или държава – страна по споразумението за Европейското икономическо пространство.
(2) Изпитването на морското оборудване не може да се извършва от нотифицираните органи, участвали в оценяването на съответствието на същото.
Чл. 80з. (1) Разходите за изпитване са за сметка на икономическия оператор, когато се установи, че морското оборудване не съответства на приложимите технически изисквания и стандарти по 
чл. 80а, ал. 2.
(2) Когато морското оборудване съответства на изискванията и стандартите по ал. 1, разходите са за сметка на Изпълнителна агенция „Морска администрация”.
(3) Разходите за изпитване са за сметка на икономическия оператор, независимо от получените резултати, когато се установи, че: 
1. морското оборудване е без маркировката „щурвал” и/или електронен етикет, определени в наредбата по чл. 72, ал. 3 за техническите изисквания и оценяване на съответствието на оборудването на морските кораби;

2. морското оборудване е без техническа документация;
3. техническата документация не съдържа всички съответни данни относно средствата, използвани от производителя за осигуряване на съответствието на морското оборудване.
Чл. 80и. (1) При извършване на надзор на пазара по чл. 80в инспекторите по чл. 80а, ал. 3 имат право да предлагат налагането на следните ограничителни мерки:
1. временно спиране на предоставянето на морското оборудване на пазара и/или монтирането му и използването му на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме;
2. забрана за предоставянето на морското оборудване на пазара и/или монтирането му и използването му на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме;
3. изтегляне от пазара и/или изземване на морското оборудване.
(2) Инспекторите по чл. 80а, ал. 3, в зависимост от задълженията на икономическия оператор и неговата роля във веригата на доставка на морско оборудване, имат право да предлагат разпореждането  на следните коригиращи действия:
1. привеждане на морското оборудване в съответствие с приложимите технически изисквания и стандарти по чл. 80а, ал. 2;
2. гарантиране, че когато морско оборудване, което съответства на приложимите технически изисквания и стандарти по чл. 80а, ал. 2, но представлява риск за морската безопасност, околната среда или здравето, се предоставя отново на пазара и/или се монтира на борда на морски кораб, същото вече няма да представлява такъв риск;
3. изтегляне от пазара и/или изземване на морското оборудване.
(3)  Налагането на  ограничителни мерки по ал. 1 и/или разпореждането за  предприемане на коригиращи действия по ал. 2 се извършва със заповед на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или на оправомощени от него длъжностни лица.
(4) Заповедите по ал. 3 подлежат на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс. Жалбата не спира тяхното изпълнение.
Чл. 80к. (1)  Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица със заповед временно спират предоставянето на морското оборудване на пазара и/или монтирането му и използването на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме, когато инспекторите по чл. 80а, ал. 3 имат основателна причина да считат, че дадено морско оборудване представлява риск за морската безопасност, околната среда или здравето. В тези случаи инспекторите по чл. 80а, ал. 3 извършват оценка на морското оборудване, която обхваща всички съответни технически изисквания и стандарти по чл. 80а, ал. 2.
(2) При извършване на оценката по ал. 1 съответните икономически оператори оказват необходимото съдействие на инспекторите по чл. 80а, ал. 3.
(3) Когато при оценката по ал. 1 се установи, че за морското оборудване не са спазени съответните технически изисквания и стандарти по чл. 80а, ал. 2, изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица със заповед разпореждат на съответния икономически оператор да предприеме необходимите коригиращи действия по чл. 80и, ал. 2 за отстраняване на несъответствието в  срок до 2 месеца.
(4) В случаите по ал. 3 инспекторите по чл. 80а, ал. 3 информират съответния нотифициран орган, който е извършил оценяване на съответствието на морското оборудване, за установените несъответствия.
(5) В случаите по ал. 3 се прилага чл. 21 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
(6) Когато инспекторите по чл. 80а, ал. 3 счетат, че несъответствието не е ограничено само на територията на Република България или до корабите, плаващи под българско знаме, информират Европейската комисия и другите държави членки за резултатите от оценката по ал. 1 и за коригиращите действия по ал. 3. 
(7) Когато в резултат на оценката по ал. 1 се установи, че морското оборудване представлява сериозен риск за морската безопасност, околната среда или здравето, се прилагат чл. 20-22 от Регламент (ЕО) № 765/2008.
Чл. 80л. (1) Когато съответният икономически оператор не предприеме подходящи коригиращи действия в срока по чл. 80к, ал. 3, инспекторите по чл. 80а, ал. 3 налагат подходящи временни ограничителни мерки по чл. 80и, ал. 1 и без забавяне информират Европейската комисия и другите държави членки.

(2) Информацията по ал. 1 включва всички налични данни, необходими за идентифицирането на несъответстващото морско оборудване, произхода на оборудването, естеството на несъответствието и съпътстващия риск, естеството и продължителността на наложените ограничителни мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. Инспекторите по чл. 80а, ал. 3 посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини:
1. неспазване на изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели;
2. неспазване на стандартите за изпитване;
3.  недостатъци в съответните стандарти за изпитване.
Чл. 80м. (1) Когато в срок 4 месеца от получаването на информацията по чл. 80л, ал. 2 не е повдигнато възражение от държава членка или от Европейската комисия във връзка с временната ограничителна мярка по чл. 80л, ал. 1, тази мярка се счита за оправдана.
(2) Когато Европейската комисия приеме акт за изпълнение, с който постановява, че временната ограничителна мярка по чл. 80л, ал. 1 не е оправдана, заповедта, с която тя е наложена, се отменя. 
Чл. 80н. (1) Когато е получена информация за предприети ограничителни мерки от компетентни органи на друга държава членка, изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощено от него длъжностно лице информира без забавяне Европейската комисия и другите държави членки за всички предприети от агенцията мерки и за всяка допълнителна информация, с която Изпълнителна агенция „Морска администрация” разполага и която е свързана с несъответствието на съответното морско оборудване, както и за възраженията на агенцията в случай на несъгласие с предприетите от другата държава членка ограничителни мерки.
(2) Когато по предприетите ограничителни мерки от компетентни органи на друга държава членка не са постъпили възражения или Европейската комисия е приела акт за изпълнение, с който постановява, че мярката е оправдана, Изпълнителна агенция „Морска администрация” гарантира, че по отношение на съответното морско оборудване са предприети без забавяне същите ограничителни мерки и информира Европейската комисия за това.
Чл. 80о. (1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица със заповед забраняват предоставянето на съответното морско оборудване на пазара и/или монтирането му и използването му на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме, и изискват от съответния икономически оператор да предприеме в срок до 2 месеца необходимите коригиращи действия по чл. 80и, ал. 2, когато инспекторите по чл. 80а, ал. 3, след като извършат оценката по чл. 80к, ал. 1, установят, че въпреки че дадено морско оборудване е в съответствие с приложимите технически изисквания и стандарти по 
чл. 80а, ал. 2, то представлява риск за морската безопасност, околната среда или здравето.
(2) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица незабавно информират Европейската комисия и другите държави членки за случаите по ал. 1. Тази информация включва всички налични данни, свързани с идентификацията на съответното морско оборудване, като произход и верига на доставка на морското оборудване, естество на съществуващия риск, естество и продължителност на предприетите ограничителни мерки по чл. 80и, ал. 1.
(3) Когато Европейската комисия приеме акт за изпълнение, с който постановява, че мярката по ал. 1 не е оправдана или е необходимо предприемане на други мерки, заповедта, с която тя е наложена, се отменя и когато е приложимо, се предприемат мерките, определени с акта за изпълнение.
(4) Когато във връзка с ограничителни мерки по отношение на съответстващи продукти, които представляват риск, предприети от компетентни органи на друга държава членка, Европейската комисия приема акт за изпълнение, с който постановява, че тези мерки са оправдани или е необходимо предприемане на други мерки, органите за надзор на пазара незабавно предприемат действия в съответствие с акта за изпълнение.
Чл. 80п. (1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица със заповед временно спират предоставянето на морско оборудване на пазара и/или монтирането му и използването му на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме, и изискват от съответния икономически оператор в срок до два месеца да предприеме необходимите коригиращи действия по чл. 80и, ал. 2, когато установят, че морското оборудване не представлява риск, но: 

1. маркировката „щурвал“ е положена в нарушение на изискванията на Директива 2014/90/ЕС;
2. маркировката „щурвал“ не е положена;
3. ЕС декларацията за съответствие не е съставена;
4. ЕС декларацията за съответствие не е съставена правилно;
5. техническата документация не е налице или не е пълна;
6. ЕС декларацията за съответствие не е била изпратена на кораба;
7. не е нанесен по подходящ начин типът, партидният или серийният номер или друг елемент, позволяващ идентифициране на оборудването върху морското оборудване, а когато размерът или естеството му не го позволяват, върху опаковката му и/или в придружаващ го документ;
8. не е указано по подходящ начин името, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка на производителя, както и неговият адрес и една точка за контакт с производителя върху оборудването или върху опаковката му и/или в придружаващ го документ;
9. не е указано по подходящ начин името, регистрираното търговско име или регистрираната търговска марка на вносителя, както и неговият адрес върху оборудването или върху опаковката му и/или в придружаващ го документ;
10. морското оборудване не се придружава от инструкции и цялата необходима информация за безопасното монтиране на борда и безопасното използване на продукта, включително ограниченията при използване, ако има такива, които могат лесно да бъдат разбрани от потребителите.
(2) Когато несъответствието по ал. 1 не е отстранено в  двумесечния срок, изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощени от него длъжностни лица със заповед налагат необходимите ограничителни мерки по чл. 80и, 
ал. 1.

Чл. 80р. В случаите по чл. 80к, 80о и 80п икономическият оператор гарантира, че са предприети всички необходими коригиращи действия по отношение на морското оборудване, което той е предоставил на пазара в целия Европейски съюз или е монтирано на борда на морски кораби, плаващи под знамето на държава - членка на Европейския съюз.
Чл. 80с. При извършване на проверки инспекторите по чл. 80а, ал. 3 могат да поискат съдействие от органите на Министерството на вътрешните работи и от компетентните органи на местното самоуправление.
Чл. 80т. Изпълнителна агенция „Морска администрация” публикува на страницата си в интернет съответните данни относно морското оборудване, за което има издадена заповед на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” по реда на чл. 80л, ал. 1 и чл. 80о, ал. 1.“
§ 6. Член 90 се изменя така:
„Чл. 90. (1) Когато по време на плаване на кораб е извършено престъпление по Наказателния кодекс, капитанът има право да задържи лицето, заподозряно в извършване на престъпление, до предаването му на съответните местни органи в първото българско пристанище, в което пристигне корабът.
(2) Когато на кораба бъде извършено престъпление през време на престоя на кораба в българско пристанище, капитанът е длъжен да предаде лицето, извършило престъплението, на съответните местни органи.”
§ 7. В чл. 159 ал. 7 се отменя.
§ 8. В чл. 218 думите „реда на наредбата по чл. 159, ал. 7” се заменят с „общия ред”.
§ 9. В чл. 313, ал. 2, т. 3 думата „Правилника” се заменя с „Правилата”.
§ 10. В чл. 372а ал. 3 се изменя така:
„(3) Обобщена информация по ал. 1 се публикува на годишна база на интернет страницата на Изпълнителна агенция „Морска администрация“.
§ 11. Създава се чл. 374а:
„Чл. 374а. (1) Който пречи на лицата по чл. 80а, ал. 3 да осъществяват правомощията си в съответствие с разпоредбите на раздел IIa „Надзор на пазара на морско оборудване“, глава четвърта „Условия за безопасност на корабоплаването“, се наказва с глоба от 
200 до 500 лв. или с имуществена санкция от 500 до 2000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 глобата е в размер от 
400 до 1000 лв., а имуществената санкция - от 1000 до 4000 лв.“ 
§ 12. Създава се чл. 374б:
„Чл. 374б. (1) Който не изпълни заповед по чл. 80и, ал. 3 на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация”, се наказва с глоба от 1000 до 2000 лв. или с имуществена санкция от 2000 до 5000 лв. 
(2) При повторно нарушение по ал. 1 глобата е в размер от 
2000 до 4000 лв., а имуществената санкция - от 4000 до 10 000 лв.”
§ 13. В чл. 375 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „други упойващи вещества” се заменят с „наркотични вещества или техните аналози”.
2. В ал. 2 думите „други упойващи вещества” се заменят с „наркотични вещества или техните аналози”.
3. В ал. 4 думите „други упойващи вещества” се заменят с „наркотични вещества или техните аналози”.
§ 14. В чл. 380 се създава ал. 4: 
„(4) Капитан на кораб, който е допуснал лице да изпълнява длъжност на борда на кораб, без да притежава изискваната за тази длъжност правоспособност, се наказва с лишаване от право за заемане на длъжност на кораб за срок от две  години, освен ако деянието не съставлява престъпление.”
§ 15. В чл. 385 се създава ал. 3:
„(3) Лице, на което е наложено наказание по чл. 375, ал. 1, 2 и 3, чл. 376, чл. 378, ал. 2 и 3 и чл. 380, ал. 2 и 4, е длъжно да върне свидетелството си за правоспособност или свидетелството си за професионална компетентност в Изпълнителна агенция „Морска администрация” веднага след влизане в сила на наказателното постановление, с което е постановено съответното наказание.“  
§ 16. В § 1а от Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1. В т. 40 думите „Резолюция A.974 (24), приета от Асамблеята на Международната морска организация на 1 декември 2005 г.” се заменят с „Резолюция A.1067(28), приета от Асамблеята на Международната морска организация на 4 декември 2013 г.”
2. Създават се т. 47-57:
47. „Морско оборудване“ е оборудване на морски кораб или елемент от такова оборудване.
48. „Предоставяне на пазара“ е всяка доставка на корабно оборудване на пазара на Европейския съюз в хода на търговска дейност независимо дали срещу заплащане, или безплатно.
49. „Пускане на пазара“ е първото предоставяне на морско оборудване на пазара на Европейския съюз.
50. „Изземване“ е всяка мярка, целяща да постигне връщането на морското оборудване, което вече е монтирано на борда на кораби, плаващи под българско знаме, или е закупено с намерение да бъде монтирано на борда на такива.
51. „Изтегляне“ е всяка мярка, целяща да се предотврати морско оборудване, което е във веригата на доставка, да бъде предоставено на пазара.
52. „Производител“ е всяко физическо или юридическо лице, което произвежда морско оборудване или което възлага проектирането или производството на морско оборудване и го предлага на пазара със своето име или търговска марка.
53. „Упълномощен представител“ е всяко физическо или юридическо лице, установено в Европейския съюз, което е получило писмено пълномощно от производител да действа от негово име във връзка с определени задачи.
54. „Вносител“ е всяко физическо или юридическо лице, установено в Европейския Съюз, което пуска на пазара на Европейския съюз морско оборудване от трета държава.
55. „Дистрибутор“ е всяко физическо или юридическо лице във веригата на доставка, различно от производителя или вносителя, което предоставя морско оборудване на пазара.

56. „Икономически оператори“ са производителят, упълномощеният представител, вносителят и дистрибуторът.
57. „Нотифициран орган“ е лице, което е оправомощено от Изпълнителна агенция „Морска администрация“ да извършва оценяване на съответствието на морско оборудване.”

Законът е приет от 44-ото Народно събрание на ……………………. 2020 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Цвета Караянчева)

МОТИВИ

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване

С предлаганото изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване (КТК) на първо място се цели осигуряване на мерки на национално ниво за прилагане на вторичното право на Европейския съюз относно надзора на пазара на морското оборудване във връзка с изискванията на Директива 2014/90/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно морското оборудване и за отмяна на Директива 96/98/ЕО на Съвета (OB, L 257/146 от 28 август 2014 г.) (Директива 2014/90/ЕС), и приетите от Европейската комисия актове за изпълнение по чл. 35 и делегирани актове по чл. 8, 11, 27 и 36 от Директива 2014/90/ЕС.
Изисквания на Директива 2014/90/ЕС са въведени в българското законодателство със Закона за изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване (ДВ, бр. 93 от 2017 г.) и с Наредба № 54 от 29 декември 2016 г. за техническите изисквания и оценяване съответствието на оборудването на морските кораби (ДВ, бр. 4 от 2017 г.), но в действащото законодателство не е определен национален орган за надзор на пазара на морско оборудване със съответните му правомощия. Съгласно чл. 25, параграф 1 от цитираната директива надзорът на пазара на морското оборудване следва да се осъществява в съответствие с рамката на Европейския съюз за надзор на пазара, определена в глава III от Регламент (ЕО) № 765/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 9 юли 2008 г. за определяне на изискванията за акредитация и надзор на пазара във връзка с предлагането на пазара на продукти и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 339/93, като в същото време се вземат предвид специфичните особености на сектора на морското оборудване, включително различните процедури, изпълнявани в рамките на оценяването на съответствието, и по-специално –отговорностите на администрацията на държавата на знамето, възложени й с международните конвенции. Именно предвид спецификата на морското оборудване законопроектът предвижда за орган по надзор на пазара на морското оборудване да бъде определена Изпълнителна агенция „Морска администрация“, като осъществяването на надзора да се извършва чрез проверки основно на борда на морски кораби, плаващи под българско знаме.
Изготвеният законопроект е в изпълнение на мярка № 83 в Плана за действие с мерките, произтичащи от членството на Република България в Европейския съюз, приет с Решение № 25 на Министерския съвет от 17 януари 2020 г., както и във връзка с процедура на Европейската комисия за нарушение № 2019/2218 относно неизпълнение на задължения по Директива 2014/90/ЕС, като в националната правна уредба надзорът на пазара на морското оборудване се привежда в пълно съответствие с изискванията на посочената директива.
Предложените промени, от една страна, създават допълнителни гаранции за прилагането на чл. 72, ал. 8 от КТК, които са свързани с повишаване на безопасността по море и предотвратяване на замърсяването на морската околна среда във връзка с риска от инциденти в резултат на използването на морско оборудване, което не е в съответствие с нормативните изисквания. От друга страна, въвеждането на специален ред за надзор на пазара на морското оборудване е предпоставка за осигуряване на лоялна конкуренция и недопускане на случаи на изкривяване на пазара на морското оборудване.
Предложените промени включват: 1. създаване на специален ред за надзор на пазара на морското оборудване; 2. определяне на орган, на когото се възлагат функциите на „орган за надзор на пазара на морското оборудване“, и определяне на правата и задълженията на инспекторите на Изпълнителна агенция „Морска администрация”, осъществяващи такъв надзор; 3. създаване на законово основание за прилагане на коригиращи и ограничителни мерки по отношение на морското оборудване при установени несъответствия с нормативните изисквания; 4. въвеждане на административнонаказателни разпоредби във връзка с реда за осъществяване на надзор на пазара на морското оборудване; 5. въвеждане на специфични понятия във връзка с надзора на пазара на морското оборудване.
С § 5 от проекта на закон се предвижда създаването на  раздел IIа „Надзор на пазара на морско оборудване” с чл. 80а-80т в глава четвърта „Условия за безопасност на корабоплаването” на Кодекса на търговското корабоплаване, в който се определят редът и условията за осъществяване на надзор на пазара на морското оборудване в съответствие със спецификите на сектора.
Предвидено е надзорът на пазара на морското оборудване да се извършва от   Изпълнителна агенция „Морска администрация” чрез налагане на ограничителни мерки и/или коригиращи действия на икономическите оператори съгласно чл. 80и, ал. 3 от проекта на закон. В допълнение, със законопроекта се регламентират  правата и задълженията на инспекторите, осъществяващи такъв надзор.
Съгласно проекта на закон, когато инспекторите, осъществяващи надзор на пазара на морското оборудване, имат основателна причина да считат, че дадено морско оборудване представлява риск за морската безопасност, околната среда или здравето, се предвижда  извършване на оценка на морското оборудване (чл. 80к от законопроекта). Предвидено е също инспекторите, осъществяващи надзор на пазара, да информират Европейската комисия и другите държави членки за резултатите от извършената оценка и предписаните коригиращи действия, в случаите на несъответствие на морското оборудване с приложимите технически изисквания, което не е ограничено до територията на Република България. Предвижда се при неизпълнение на предписаните коригиращи действия инспекторите да информират Европейската комисия и другите държави членки относно всички налични данни, необходими за идентифицирането на несъответстващото морско оборудване, произхода на оборудването, естеството на несъответствието и съпътстващия риск, естеството и продължителността на наложените ограничителни мерки, както и аргументите, изтъкнати от съответния икономически оператор. С разпоредбата на чл. 80л от законопроекта се предвижда инспекторите да посочват дали несъответствието се дължи на някоя от следните причини: 1. неспазване на изискванията към проектирането, конструкцията и експлоатационните показатели; 
2. неспазване на стандартите за изпитване; 3. недостатъци в съответните стандарти за изпитване.
На следващо място, с чл. 80м от проекта на закон се регламентира отмяна на заповедта, с която е наложена временна ограничителна мярка, в случаите, когато е налице акт за изпълнение, с който Европейската комисия постановява, че предписаната мярка не е оправдана. Временната ограничителна мярка се счита за оправдана, когато в срок 4 месеца от получаването на информацията за тази мярка не е повдигнато възражение от държава членка или от Европейската комисия. В тази връзка чл. 80н от представения проект на закон предвижда, че при получаване на информация за предприети ограничителни мерки от компетентни органи на друга държава членка, изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация” или оправомощено от него длъжностно лице информира без забавяне Европейската комисия и другите държави членки за всички предприети от агенцията мерки и за всяка допълнителна информация, с която разполага и която е свързана с несъответствието на съответното морско оборудване, както и за възраженията на агенцията в случай на несъгласие с предприетите от другата държава членка ограничителни мерки.
Със законопроекта (чл. 80о) се предвижда ред за налагане на коригиращи и/или ограничителни мерки по отношение на съответстващи продукти, които представляват риск за морската безопасност, здравето или околната среда, в съответствие с изискването на чл. 28 от Директива 2014/90/ЕС.
В чл. 80п от проекта на закон е предвидена  специална хипотеза на налагане на ограничителни мерки, когато морското оборудване не представлява риск, но е налице официално несъответствие на оборудването по смисъла на чл. 29 от Директива 2014/90/ЕС, а именно: маркировката „щурвал“ е положена в нарушение на изискванията на Директива 2014/90/ЕС или не е положена; декларацията на ЕС за съответствие не е съставена или не е съставена правилно; техническата документация не е налице или не е пълна; декларацията на ЕС за съответствие не е била изпратена на кораба.
С останалите предложени разпоредби (чл. 80р-80т) се цели създаване на  гаранции за ефективно прилагане на наложените коригиращи и/или ограничителни мерки, като се вменява в задължение на икономическия оператор да гарантира предприемането на коригиращи действия по отношение на морското оборудване, което е предоставил на пазара в целия Европейски съюз или е монтирано на борда на морски кораби, плаващи под знамето на държава - членка на Европейския съюз.
С § 11-12 от проекта на закон се предлага въвеждането на административнонаказателни разпоредби във връзка със случаите на възпрепятстване осъществяването на правомощията на инспекторите, осъществяващи надзор на пазара на морското оборудване, или на неизпълнение на заповед на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Морска администрация”, издадена на основание чл. 80и, ал. 3 от законопроекта.
Във връзка с посочените по-горе промени параграф 1а от Допълнителните разпоредби на Кодекса на търговското корабоплаване се допълва с определения на следните понятия: „морско оборудване“, „пускане на пазара”, „предоставяне на пазара”, „изземване“, „изтегляне“, „производител“, „упълномощен представител“, „вносител“, „дистрибутор“, „икономически оператори“, „нотифициран орган”. Прецизирано е определението за „одит от Международната морска организация”, като е посочено, че това е одит, осъществен в съответствие с Резолюция A.1067(28), приета от Асамблеята на Международната морска организация на 4 декември 2013 г.
Останалите предложени промени в § 1-4, § 6-10 и § 13-15 от законопроекта са свързани с: 1. настъпили нормативни изменения в националното законодателство; 2. задължителни за прилагане актове на Международната морска организация.
С предложената промяна в чл. 19 се прецизира текстът на разпоредбата, като се  заличава препратката към чл. 24, който е отменен.
Предвид натрупаната практика по прилагане на чл. 31 от КТК се предлага създаване на втора алинея, съгласно която Изпълнителна агенция „Морска администрация“ има право да откаже вписване на наименование на кораб, ако избраното име на кораба е осмиващо, опозоряващо, обществено неприемливо или несъвместимо с националната чест на българския народ. По този начин се въвежда ново основание за отказ от вписване на име на кораб в изрично посочените хипотези.
С промяната в чл. 73, ал. 2  от КТК се предвижда възможност признати организации по реда на действащото вторично право на Европейския съюз, на които Изпълнителна агенция „Морска администрация” е предоставила правомощия да извършват прегледи на кораби, да могат да издават свидетелства въз основа на извършените прегледи. С предложението се цели отчитане на добрите практики в други държави - членки на Европейския съюз, както и намаляване на административната тежест.
Във връзка с осигуряване на прилагането на актуални задължителни актове на Международната морска организация, с промяната в чл. 79 от КТК се уточнява, че разследването на морски произшествия и инциденти се извършва в съответствие с Кодекса за разследване на морски произшествия и инциденти, приет с Резолюция MSC.255 (84) от 16 май 2008 г. на Комитета по морска безопасност на Международната морска организация.
С оглед на настъпилите промени в областта на наказателното право и отпадането на института на „дознанието” в действащата наказателнопроцесуална нормативна уредба е предложена нова редакция на чл. 90 от КТК, която прецизира правомощия на капитана на кораб в случай на извършено престъпление по време на плаване на кораба.
Предложената отмяна на чл. 159, ал. 7 от КТК, съгласно която министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията и министърът на правосъдието с наредба определят сроковете за съхраняване на товари до приемането и заплащането им от получателя, както и реда за продажбата на такива товари, е предвид наличието на уредба (ал. 5 и 6 на същата разпоредба) по отношение на сроковете, след изтичането на които превозвачът има право да продаде непотърсен товар, както и предвид целесъобразността на извършването на продажбата на товара по общия ред.
Предложената промяна в чл. 313, ал. 2, т. 3 е с оглед на препращане към действащите Правила за плаване по река Дунав, с приемането на които е отменен Правилникът за плаване по река Дунав.
С цел прецизиране на използваната терминология  в чл. 375 от КТК е предложено думите „други упойващи вещества” да бъдат заменени с „наркотични вещества или техните аналози”.
С новата ал. 4 на чл. 380 от КТК се създава административнонаказателна разпоредба за случаите, в които капитан на кораб допусне лице, което не притежава изискваната за определена длъжност правоспособност, да изпълнява подобна длъжност на борда на кораб. Предложено е в тези случаи капитанът да се наказва  с лишаване от право за заемане на длъжност на кораб за срок от две години, освен ако деянието не съставлява престъпление. С промяната се цели привеждане на националното законодателство в съответствие с изискването на т. 4.2 от Правило I/5 от приложението към Международна конвенция за вахтената служба и нормите за подготовка и освидетелстване на моряците, 1978 г. (обн., ДВ, бр. 31 от 2005 г.;
попр., бр. 86 от 2009 г.; попр., бр. 91 от 2009 г.; изм., бр. 17 от 2014 г. и 
бр. 90 от 2018 г.). Съответно с оглед на осигуряване прилагането на административнонаказателните разпоредби, предвиждащи лишаване от право за заемане на длъжност, се предлага с новата ал. 3 на чл. 385 от КТК лицата, на които са наложени наказания по чл. 375, ал. 1, 2 и 3, 
чл. 376, чл. 378, ал. 2 и 3 и чл. 380, ал. 2 и 4, да бъдат задължени да върнат свидетелството за правоспособност или свидетелството  за професионална компетентност в Изпълнителна агенция „Морска администрация” веднага след влизането в сила на наказателното постановление, с което е постановено съответното наказание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

    (Бойко Борисов)

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

№……….………………….		
……………………. 2020 г.	ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-жа ЦВЕТА КАРАЯНЧЕВА	

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО КАРАЯНЧЕВА,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение   ........................... на Министерския съвет от 2020 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване.

Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Кодекса на търговското корабоплаване.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
5. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

    (Бойко Борисов)