Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З  А  К  О  Н

за изменение и допълнение на Закона за концесиите

(обн., ДВ, бр. 96 от 2017 г.; изм. и доп., бр. 103 от 2017 г. и бр. 7 и 15 от 2018 г.)

§ 1. Член 19 се изменя така:
„Чл. 19. (1) Икономически оператор, който е подал заявление или заявление и предварителна оферта, има правата на кандидат в процедурата за определяне на концесионер.
(2) От датата на подаване на заявление и оферта, предварителна оферта и оферта, или оферта икономическият оператор придобива правата на участник в процедурата за определяне на концесионер.“
§ 2. В чл. 20, ал. 3, изречение трето накрая се добавя „съгласно предвиденото в него“. 
§ 3. В чл. 21 ал. 5 се изменя така: 
„(5) С концесионния договор се предвижда участващите в групата икономически оператори по ал. 2 и 3, както и икономическият оператор по 
ал. 4 да отговарят солидарно с проектното дружество за изпълнението на концесионния договор съгласно предвиденото в него, като се вземат предвид характерът и размерът на участието на всеки от икономическите оператори в проектното дружество или на поетия от тях ангажимент за предоставяне на ресурси на проектното дружество.“
§ 4. В чл. 29, ал. 3, изречение второ думата „прогнозната“ се заменя с „така получената“.
§ 5. В чл. 50 се правят следните изменения и допълнения: 
1. В ал. 1: 
а) създава се нова т. 3: 
„3. провеждане на повторна процедура;“ 
б) досегашните т. 3 и 4 стават съответно т. 4 и 5. 
2. Създава се ал. 4: 
„(4) Обявлението за провеждане на повторна процедура, независимо дали концесията е без или със трансграничен интерес, се попълва в електронен формуляр, публикуван на интернет страницата на Националния концесионен регистър.“ 
§ 6. В чл. 61, ал. 1 думите „ал. 2–6“ се заменят с „ал. 2–5“.
§ 7. В чл. 63 ал. 3 се изменя така: 
„(3) Третото лице, с възможностите на което се доказва изпълнението на изискванията за финансово и икономическо състояние, отговаря солидарно с концесионера за изпълнението на концесионния договор съгласно предвиденото в него, като се вземат предвид характерът и размерът на поетия от третото лице ангажимент за предоставяне на ресурси.“
§ 8. В чл. 77 ал. 2 и 3 се изменят така: 
„(2) Измененията се извършват с обявление за поправка, което се одобрява от концедента с решение. С решението може да се одобрят и съответни изменения в документацията за концесията. Решението се издава преди изтичането на обявения краен срок за получаване на заявления и оферти или на заявления и предварителни оферти.
(3) След издаване на решението по ал. 2 обявлението за поправка се изпраща за публикуване по реда на чл. 76, ал. 1 и при условията на чл. 76, ал. 3, изречения първо и второ. В Националния концесионен регистър се публикуват обявлението за поправка, решението по ал. 2, а когато са одобрени изменения в документацията за концесията – и изменената документация. Публикуването на документите в Националния концесионен регистър се извършва след публикуване на обявлението в „Официален вестник“ на Европейския съюз, съответно – в „Държавен вестник”.”
§ 9. В чл. 94, ал. 2, изречение второ накрая се поставя запетая и се добавя „при условията и по реда на чл. 77, ал. 3“. 
§ 10. В чл. 118 ал. 3 и 4 се изменят така: 
„(3) Решение за провеждане на повторна процедура за определяне на концесионер може да се издаде само в случаите по чл. 117, ал. 1, т. 1, 2 и 5. С решението може: 
1. да се определи повторната процедура да се проведе при условията на прекратената, като се определят нови срокове за провеждане на процедурата, или 
2. да се одобрят промени в публикуваните обявление и документация за концесията само ако не са съществени и не засягат предмета на концесията, условията за участие, критериите за възлагане и минималните изисквания към офертите. 
(4) След издаване на решението по ал. 3 определеното от концедента длъжностно лице изпраща за публикуване в „Държавен вестник“ обявление за провеждане на повторна процедура, с което в случая по ал. 3, 
т. 1 се обявяват нови срокове, а в случая по ал. 3, т. 2 се обявяват одобрените промени.“  
§ 11. В чл. 122 се правят следните изменения и допълнения: 
1. В ал. 2 т. 22 се изменя така: 
„22. клаузите за преразглеждане, ако такива са предвидени, както и основанията, реда и последиците от предсрочно прекратяване на договора;”.
2. В ал. 4 се създава т. 4:
„4. условията, при които участващите в групата икономически оператори, частният съдружник или третите лица отговорят солидарно с концесионера в случаите, предвидени в този закон.“
§ 12. В чл. 142 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от съда по реда на Гражданския процесуален кодекс“ се заменят с „по реда на чл. 154, ал. 2, съответно ал. 3“. 
2. В ал. 2 думите „на съдебното решение“ се заменят с „на съдебното или арбитражното решение“. 
§ 13. В чл. 152 ал. 1 се изменя така: 
„(1) При предсрочно прекратяване на концесионния договор по причина, за която никоя от страните не отговаря, последиците от прекратяването се уреждат съгласно предвиденото в договора в зависимост от причината за прекратяването и условията, при които то е настъпило.“ 
§ 14. В чл. 154 се правят следните изменения и допълнения: 
1. Алинея 2 се изменя така: 
„(2) Споровете относно сключването, изпълнението, изменението и прекратяването на концесионен договор се решават от съда по реда на Гражданския процесуален кодекс освен в случаите по ал. 3.“

2. Създава се ал. 3: 
„(3) С концесионния договор за концесия с трансграничен интерес страните може да уговорят всички или определени спорове да се решават от арбитражен съд.“
§ 15. В чл. 158, ал. 3 т. 4 се изменя така: 
„4. документ за платена държавна такса.“
§ 16. В глава шеста се създава раздел Vа с чл. 178а:
„Раздел Vа
Държавни такси и разноски
Чл. 178а. За производствата по тази глава пред Комисията за защита на конкуренцията и пред Върховния административен съд се дължат държавни такси и разноски, определени с тарифа, одобрена от Министерския съвет. Държавните такси за касационно обжалване пред Върховния административен съд се определят в размера на таксите, дължими за производството по жалби пред Комисията за защита на конкуренцията. Държавни такси за отмяна на влезли в сила съдебни актове и за частни жалби пред Върховния административен съд се определят по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“ 
§ 17. В чл. 179, ал. 2 т. 6 се отменя. 
§ 18. В чл. 192 се правят следните изменения и допълнения: 
1. В ал. 2: 
а) в т. 7 накрая се поставя запетая и се добавя „а когато е приложимо – и изменената документация“; 
б) точка 9 се изменя така: 
„9. решение на концедента за определяне на концесионер, съответно решение на концедента за прекратяване на процедурата, и обявление за провеждане на повторна процедура – когато е приложимо;“ 
в) в т. 10 думата „процедурите“ се заменя с „процедурата“; 
г) в т. 11, буква „л“ накрая се поставя запетая и се добавя „когато е приложимо“. 
2. В ал. 3 т. 6 се изменя така: 
„6. обявления за изменение на концесионния договор, когато се изисква публикуването и има такива;“.
§ 19. В Преходните и заключителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:  
1. В § 5, ал. 2, изречение първо след думите „по ал. 1“ се поставя запетая и се добавя „като вместо одобрение Министерският съвет, съответно общинският съвет, приема в качеството си на концедент съответното решение по чл. 141, ал. 2, чл. 143, ал. 2 и 3 и чл. 148, ал. 1“.
2. В § 6 т. 3 се отменя.
3. В § 41, т. 2 думите „2019 г.“ се заменят с „2021 г.“. 

Преходни и заключителни разпоредби
§ 20. За процедурите, за които към датата на влизането в сила на този закон има издадено решение на концедента по чл. 71, ал. 1 и не са подадени заявления или заявления и предварителни оферти, се прилагат разпоредбите на този закон.  
§ 21. В Закона за държавната собственост (обн., ДВ, бр. 44 от 
1996 г.; изм. и доп., бр. 104 от 1996 г., бр. 55, 61 и 117 от 1997 г., бр. 93 и 124 от 1998 г., бр. 67 от 1999 г., бр. 9, 12, 26 и 57 от 2000 г., бр. 1 от 2001 г.; Решение 
№ 7 на Конституционния съд от 2001 г. - бр. 38 от 2001 г.; изм. и доп., бр. 45 от 2002 г., бр. 63 от 2003 г., бр. 24 и 93 от 2004 г., бр. 32 от 2005 г., бр. 17, 30, 36, 64 и 105 от 2006 г., бр. 41, 59, 92 и 113 от 2007 г., бр. 52 и 54 от 2008 г., бр. 10, 17, 19, 33 и 41 от 2009 г., бр. 18 и 87 от 2010 г., бр. 19 и 47 от 2011 г., бр. 45, 82 и 99 от 
2012 г., бр. 27, 65, 66 и 109 от 2013 г., бр. 40, 98 и 105 от 2014 г., бр. 52, 60 и 61 от 2015 г., бр. 81 от 2016 г., бр. 13, 58 и 96 от 2017 г., бр. 21, 64, 77 и 90 от 2018 г.), в чл. 16, ал. 3 думата „освен“ се заличава. 
§ 22. Законът влиза в сила в деня на обнародването му в „Държавен вестник“ с изключение на § 19, т. 3, който влиза в сила от 
31 януари 2019 г.

Законът е приет от 44-ото Народно събрание на …………………… 2019 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Цвета Караянчева)

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за концесиите

Законът за концесиите (ЗК) е приет в края на 2017 г. и е в сила от 
2 януари 2018 г. Със закона са въведени изискванията, свързани с концесии за строителство и концесии за услуги, от Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за възлагане на договори за концесия и от Директива 89/665/ЕИО на Съвета от 21 декември 1989 г. относно координирането на законовите, подзаконовите и административните разпоредби, отнасящи се до прилагането на производства по обжалване при възлагането на обществени поръчки за доставки и за строителство. 

При прилагането на ЗК бяха установени няколко групи въпроси, които изискват законодателни промени. Те са свързани с концесии, при които ще бъдат заложени изисквания за големи по размер инвестиции в публична инфраструктура, както и значителни плащания от концесионера към държавния бюджет. Наред с това, концесията като форма на публично-частно партньорство изисква законодателство, което да стимулира инвестициите, включително като отразява най-добрите международни практики в тази област. Съгласно ЗК (чл. 1, ал. 1) концесията е определена като публично-частно партньорство, при което икономически оператор изпълнява строителство или предоставя услуги по възлагане от публичен орган чрез концесия за строителство или концесия за услуга. Сред целите на закона са посочени и развитието на качествени и достъпни инфраструктури и услуги от обществен интерес чрез партньорство между публичните органи и икономическите оператори.  
В тази връзка проектът на Закон за изменение и допълнение на Закона за концесиите предвижда: изменения в текстовете за солидарната отговорност (чл. 20, ал. 3, чл. 21, ал. 5, чл. 63, ал. 3 и чл. 122, ал. 4, т. 4 ); начина на разрешаване на спорове между страните по концесионния договор (чл. 142 и чл. 154); основанията за недействителност на концесионния договор (чл. 179, ал. 2, т. 6), както и редакционни промени.  

1. По предложенията за промени в чл. 20, ал. 3, чл. 21, ал. 5, чл. 63, ал. 3 и чл. 122, ал. 4, т. 4:
Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 година за възлагане на договори за концесия, наричана по-нататък „Директивата”, в абзац 9 от преамбюла предвижда групите от икономически оператори, включително когато тези оператори са се обединили във временно сдружение, да могат да участват в процедурите за възлагане на концесия, без да е необходимо да приемат определена правна форма. Според същия текст от Директивата, доколкото това е необходимо, когато се изисква солидарна отговорност, може да е необходима определена форма, когато концесията се възлага на такива групи. По този начин Директивата обвързва солидарната отговорност единствено с изискването групата (обединението) да приеме определена правна форма. Посоченото изискване на директивата е въведено в българското законодателство с текста на чл. 21, ал. 1 от ЗК, съгласно който изискване за учредяване на проектно дружество може да бъде поставено от концедента като условие, когато участникът, определен за концесионер, е група от икономически оператори. Съгласно чл. 21, ал. 4 от ЗК проектно дружество може да се учреди и по предложение на икономически оператор, като в този случай участникът, определен за концесионер, поема като едноличен собственик капитала на проектното дружество. 
С цитираните текстове от ЗК законодателят е въвел възможността, предвидена в Директивата, да даде право на възлагащия орган (концедента), без да го задължава, да постави изискване за създаване на определена правна форма, когато участникът, определен за концесионер, е група от икономически оператори. Действащият в момента текст предвижда, че независимо от създаването на определена правна форма, участващите в групата икономически оператори, както и едноличният собственик на капитала на проектното дружество отговорят солидарно с проектното дружество (чл. 21, ал. 5 от ЗК). Гарантирането на прилагането на  Директивата предполага отговорността на всеки икономически оператор да се определя спрямо ресурсите, които е предоставил при включването си в проектното дружество, както и концеденът да има правото и възможността да ограничи размера на тази отговорност по най-разумния за постигане на изискванията и целите на концесията начин, което се съдържа и в законопроекта. Предложението за изменение в тази част е и в пълно съответствие с принципа на чл. 4, ал. 1 от ЗК, който изисква възлагането на концесия, наред с другите принципи, да се извършва и при спазване на принципа на пропорционалност. 
По аналогичен начин се поставя и въпросът, когато изпълнението на изискванията относно финансовото и икономическото състояние на икономическите оператори се доказва с възможностите на трето лице (чл. 63, ал. 3 от ЗК). Член 38, параграф 2 от Директивата не създава задължение за държавите членки да уредят с правна норма солидарна отговорност на третите лица с концесионера, а да предвидят възможност за възлагащия орган по негова преценка във всеки конкретен случай да постави такова изискване. 
Горните изводи се съдържат и в становища на Международната финансова корпорация, част от Групата на Световната банка, в които конкретно се поставя въпросът за необходимостта от изменения и допълнения на ЗК в предложената с настоящия законопроект насока. 
Предвид изложеното законопроектът предлага с концесионния договор да се предвижда, че участващите в групата икономически оператори по чл. 21, ал. 2 и 3 от ЗК, както и икономическият оператор по чл. 21, ал. 4 отговарят солидарно с проектното дружество за изпълнението на концесионния договор съгласно предвиденото в него, като се вземат предвид характерът и размерът на участието на всеки от икономическите оператори в проектното дружество или на поетия от тях ангажимент за предоставяне на ресурси на проектното дружество. Предлаганият текст ще осигури и пълно съответствие при прилагането на принципа на пропорционалността при възлагането на концесии – член 26, параграф 2 от Директивата – „условията за изпълнение на концесията от група от икономически оператори, също трябва да са обосновани от обективни причини и да са пропорционални“. Предложението е този подход да бъде възприет и когато изпълнението на изискванията за икономическо и финансово състояние се извършва с възможностите на едно или повече трети лица (съответно изменение на 
чл. 63, ал. 3 от ЗК). 
2. По предложението за промени в чл. 50 и чл. 118:
В чл. 118, ал. 2 от ЗК изчерпателно са посочени случаите, в които може да се издаде решение за провеждане на повторна процедура. В мотивите към ЗК е посочено следното: „В изброените случаи Директивата за концесиите не изисква публикуване на ново обявление. Въпреки това, с цел осигуряване на максимална публичност и прозрачност със законопроекта се поставя изискване концедентът да публикува на електронната страница на „Държавен вестник“ първоначалното обявление във формата (формуляра), в която е публикувано при откриване на първоначалната процедура, с промяна на срока за получаване на заявления или оферти.“ При прилагане на ЗК се установи невъзможност за изпълнение на чл. 118, ал. 4 от същия относно концесиите с трансграничен интерес предвид особеностите на формулярите за тези концесии, поддържани от Службата за публикации на Европейския съюз. За да се постигнат целите, посочени в цитата от мотивите, е необходимо да се запази изискването за публикуване на обявление в „Държавен вестник“, но са необходими промени в ЗК, основните от които са (1) създаване на ново обявление – обявление за провеждане на повторна процедура и (2) определяне на неговата форма – електронен формуляр, който се поддържа в Националния концесионен регистър. 
3. По предложенията за промени в чл. 77, ал. 2 и 3 и 
чл. 94, ал. 2: 
Целта е прецизиране на текстовете на посочените разпоредби, както и улесняване на тяхното прилагане. В практиката по прилагането на закона възникват технически проблеми с публикациите в „Официален вестник“ на Европейския съюз, когато обявлението е за поправка. В тази връзка, когато обявлението е за поправка, се предвижда публикацията в Националния концесионен регистър да се извърши след публикуване на обявлението в „Официален вестник“ на Европейския съюз, съответно – в „Държавен вестник“.  
Наред с прецизиране на текстовете изменението в чл. 77, ал. 3 се налага и поради следното: 
Съгласно чл. 77, ал. 3 от ЗК, когато измененията засягат предмета на концесията и условията за възлагане на концесията по чл. 59, концедентът прекратява процедурата. В същото време, член 37 (Процедурни гаранции) от Директивата, параграф 4, алинея 2 изисква следното: „Всички изменения се съобщават на всички участници и доколкото касаят елементи, присъстващи в обявлението за концесията, на всички икономически оператори“. Поради препращането към чл. 59 от ЗК, който включва различни групи условия и изисквания, действащата редакция на чл. 77, ал. 3 от ЗК създава възможност за различни тълкувания, оттам – правна несигурност. Предложението, което се съдържа в законопроекта, цели да осигури прилагането на Директивата и е продиктувано от следното: всяка една промяна, независимо в какво се състои, се извършва с обявление за поправка, което се обявява и достига до икономическите оператори по абсолютно същия начин, както първоначалното обявление. В тази връзка не е необходимо процедурата да бъде прекратявана, а е достатъчно да бъдат изменени съответните условия. Законът за концесиите съдържа съответните текстове, които задължават концедента да даде необходимото удължаване, както и да обяви по съответния начин промените (съгласно изложеното в предходното изречение). Настоящият текст създава и предпоставки за неточно прилагане, включително допълнителни предпоставки за обжалване, защото дава възможност винаги да се твърди, че измененията засягат предмета на концесията или условията за възлагане.
4. По предложенията за промени в чл. 142 и чл. 154:
Целта на предложението е прецизиране на текста, като се елиминират възможностите за противоречивото му тълкуване. С промените става безспорно ясно, че страните по договор за концесия с трансграничен интерес могат да предвидят решаването на спорове по договора да се извършва от арбитражен съд. 
5. По предложението за промени в чл. 158 и създаване на нов раздел VIа с чл. 178а: 
С посоченото предложение политиката относно държавните такси при касационно обжалване пред Върховния административен съд се уеднаквява с тази по Закона за обществените поръчки, а разпоредбата, с която се създава законова делегация за одобряване от Министерския съвет на тарифа, се премества на систематичното й място – от § 6, т. 3 от ПЗР на ЗК в тялото на закона.
6. По предложението за заличаване на чл. 179, ал. 2, т. 6: 
Несъответствието на съдържанието на концесионния договор с минималното съдържание, определено в чл. 122, ал. 2 от ЗК, на пръв поглед изглежда обективно обстоятелство, при установяване на което договорът може да бъде обявен за недействителен. При извършване на вменените с 
чл. 41 от ЗК функции на специализираната дирекция от администрацията на Министерския съвет по предварителен контрол и по мониторинг на изискванията за възлагане на концесии е установено, че преценката относно съответствието на проектите на концесионни договори с минималното съдържание, определено в чл. 122, ал. 2 от ЗК, е в голяма степен субективна, тъй като елементи на изискваното минимално съдържание може да се съдържат в различни клаузи на договора, някои от елементите са развити изключително подробно, а други само са маркирани или се ограничават до възпроизвеждане на законови разпоредби. Доколкото всяка концесия има свои особености, произтичащи от редица фактори – вид, обект, предмет, стойност на концесията, обществени потребности, които следва да се задоволят с концесията, отделните елементи на договора са изпълнени със специфично съдържание, което трудно може да се постави в „матрицата“ на чл. 122, ал. 2 от ЗК. Отделни отклонения от задължителното съдържание може да са наложени от изброените фактори или от друга особеност на конкретната концесия и обявяването на договора за недействителен поради каквото и да било несъществено отклонение е прекомерна мярка, отрицателните резултати от която многократно надхвърлят обществения интерес от изпълнението на концесионния договор. С отменянето на разпоредбата ще се предотврати и превратното завеждане на дела от широк кръг лица, доколкото все още няма създадена съдебна практика относно активната легитимация за предявяване на иск за обявяване недействителността на концесионен договор. 
7. Други промени: 
7.1. С оглед на непротиворечивото практическо прилагане е допълнена разпоредбата на § 5, ал. 2 от преходните и заключителните разпоредби на закона.  
7.2. Предлага се в § 41, т. 2 от преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите числото „2019“ да се замени с „2021“. Мотивите за това предложение са следните:
Към момента е осигурена възможност Националният концесионен регистър (НКР) да поддържа базата данни, която е необходима за осигуряване на публичност и за провеждане на процедурите за определяне на концесионер. Разпоредбите, чието влизане в сила е отложено с § 41, т. 2 от ПЗР на ЗК, са свързани с поддържането на НКР като централизирана електронна информационна система. За целта е необходимо НКР да се изгради като уеббазирана платформа с принципно нова база данни и с различни функционалности спрямо действащия НКР. Администрацията на Министерския съвет е подготвила проектно предложение BG05SFOP001-2.011 „Усъвършенстване на концесионната политика“ по Оперативна програма „Добро управление“, което е одобрено от Управляващия орган на програмата и проектът е в процес на изпълнение. Една от дейностите по проекта е изграждане на централизирана електронна информационна система „Национален концесионен регистър“ с възможност за аналитични справки в помощ на стратегическото развитие, мониторинга и изпълнението на концесиите. Системата, която ще се изгради в изпълнение на проекта, ще замени съществуващия НКР и ще осигурява възможност за селектиране на информация и за генериране на аналитични справки. Ще се изградят нови функционалности за нуждите на управлението, мониторинга и контрола на концесионната дейност. Базата данни ще се формира по електронен път. До приключване на дейността действащият НКР не може да осигури изброените функционалности, както и част от функционалностите и изискванията, определени с чл. 191, ал. 2-5, чл. 192 и чл. 193 от ЗК.
7.3. Предвидена е разпоредба, която урежда прилагането на настоящите законодателни промени спрямо заварените случаи.
7.4. Промяна в Закона за държавната собственост:
С чл. 16, ал. 3 от Закона за държавната собственост (ЗДС) е въведена забрана с договор за наем да се възлагат строителство и/или услуги по смисъла на Закона за концесиите и на Закона за обществените поръчки „освен когато прогнозната стойност на приходите на наемателя за срока на договора е по-висока от европейския праг по смисъла на Закона за концесиите“. Разпоредбата на чл. 16, ал. 3 от ЗДС е създадена с § 15, т. 2, буква „б“ от Преходните и заключителните разпоредби на Закона за концесиите (обн., ДВ, бр. 96 от 2017 г., в сила от 2 януари 2018 г.). Макар в мотивите към ЗК да не е посочено изрично, разпоредбата на чл. 16, ал. 3 от ЗДС цели да не се допусне с договор за наем да се прикрият правоотношения, които поради възлагането на строителство или на услуги може да имат характеристиките на обществена поръчка или на концесия с трансграничен интерес (концесия, чиято стойност е по-голяма или равна от левовата равностойност на европейския праг по смисъла на чл. 11, ал. 3 от ЗК). Използването на предлога „освен“, което вероятно е резултат от техническа грешка, обръща смисъла, в резултат на което следва, че забраната, въведена с посочената разпоредба, не се прилага за строителство и услуги, които са предмет на концесия с трансграничен интерес. Подобна възможност не би следвало да се допуска в националното ни законодателство, защото с нея се създава възможност с договор за наем да се прикрият правоотношения, които поради възлагането на строителство или на услуги може да имат характеристиките на обществена поръчка или на концесия с трансграничен интерес. Във връзка с изложеното се предлага в чл. 16, ал. 3 от Закона за държавната собственост думата „освен“ да се заличи.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

(Бойко Борисов)

Р е п у б л и к а   б ъ л г а р и я
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

№……….………………….		
……………………. 2019 г.	
ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-жа ЦВЕТА КАРАЯНЧЕВА

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО КАРАЯНЧЕВА,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение ................... на Министерския съвет от 2019 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за концесиите.

Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за концесиите.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

  (Бойко Борисов)