Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З  А  К  О  Н

за изменение и допълнение на Закона за железопътния транспорт

(Обн., ДВ, бр. 97 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 47 и 96 от 2002 г., бр. 70 и 115 от 2004 г., бр. 77 и 88 от 2005 г., бр. 36, 37, 62, 92 и 108 от 2006 г., бр. 22, 35, 74 и 81 от 2009 г., бр. 87 от 2010 г., бр. 47 от 2011 г., бр. 15 и 68 от 2013 г., бр. 17 и 47 от 2015 г., бр. 19 и 58 от 2016 г., бр. 96 и 103 от 2017 г. и бр. 17 и 77 от 2018 г.)

§ 1. В чл. 7 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1:
а) в т. 1 накрая се поставя запетая и се добавя „до обслужващите съоръжения и до услугите, предоставяни в тях“;
б) създава се т. 2а:
„2а. упражнява надзор за изпълнение на изискванията, при които са издадени лицензията или разрешението, по време на срока на тяхната валидност;“
в) създават се нови т. 5–12:
„5. издава разрешения за въвеждане в експлоатация на подсистемите за контрол, управление и сигнализация по железопътните линии, на енергийните и инфраструктурните подсистеми, изграждащи националната железопътна система, при условия и по ред, определени с наредбата по чл. 5, т. 2;
6. издава, подновява, изменя и отнема разрешения за пускане на пазара на превозни средства и разрешения за типове превозни средства при условия и по ред, определени с наредбата по чл. 5, т. 2;
7. упражнява надзор за съответствието на съставните елементи на оперативна съвместимост със съществените изисквания, определени с наредбата по чл. 5, т. 2;
8. издава, подновява, изменя и отнема удостоверение за безопасност на управителя на железопътната инфраструктура или единен сертификат за безопасност на железопътни предприятия при условия и по ред, определени с наредбата по чл. 29, ал. 3, т. 1;
9. издава, подновява, изменя и отнема сертификат на лица, отговорни за поддържане на превозните средства, и сертификат на лице, което изпълнява функции по поддържането на превозни средства, при условия и по ред, определени с наредбата по чл. 29, ал. 3, т. 1;
10. издава, подновява, изменя и отнема свидетелства за управление на локомотив съгласно Регламент (ЕС) № 36/2010 на Комисията от 3 декември 2009 година относно образци на Общността за свидетелства за управление на локомотив, допълнителни удостоверения, заверени копия на допълнителните удостоверения и формуляри за заявления за свидетелства за управление на локомотив съобразно с Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (OB, L 13/1 от 19 януари 2010 г.);
11. извършва мониторинг на регулаторната рамка за безопасност, включително на системата от национални правила, и предприема необходимите мерки при неспазването й или предлага промени в нея;
12. упражнява надзор на управителя на железопътната инфраструктура и на железопътните предприятия за спазване на задължението им да прилагат непрекъснато системата за управление на безопасността;“
г) създава се т. 13:
„13. упражнява надзор на лицата, отговорни за поддържане на превозните средства, и на лицата, изпълняващи функции по поддържане, за спазване на задължението им да прилагат непрекъснато системата за управление на поддръжката;“
д) досегашните т. 5–12 стават съответно т. 14–21 и в т. 19 след думите „железопътни услуги“ се поставя запетая и се добавя „както и на дейностите на управителите на железопътна инфраструктура по чл. 116, ал. 5“.
2. В ал. 2 думите „локомотивните машинисти“ се заменят със „свидетелствата за управление на локомотив“.
3. Създава се нова ал. 3:
„(3) Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ води:
1. Национален регистър на превозните средства, който отговаря на общите спецификации за националните регистри на превозните средства, приети от Европейската комисия;
2. Регистър на разрешенията за въвеждане в експлоатация на стационарни подсистеми;
3. Регистър на разрешенията за пускане на пазара на превозни средства с област на употреба – железопътната инфраструктура на Република България.“
4. Създава се ал. 4:
„(4) Функциите по ал. 1 не могат да се прехвърлят на управител на железопътната инфраструктура, железопътно предприятие или на орган, възлагащ обществени поръчки в железопътния транспорт.“
5. Досегашната ал. 3 става ал. 5.
§ 2. Създава се чл. 8б:
„Чл. 8б. Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ сключва споразумение за сътрудничество с  Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз в съответствие с чл. 76 от Регламент (ЕС) 2016/796 на Европейския парламент и на Съвета от 
11 май 2016 година относно Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕО) № 881/2004 (ОВ, L 138/1 от 2016 г.) във връзка с издаването на разрешения и сертификати по този закон.“
§ 3. В чл. 9, ал. 3 след думите „Националната компания „Железопътна инфраструктура“ е“ се добавя „основен“.
§ 4. В чл. 10 се правят следните изменения и допълнения:
1. Създават се нови ал. 2 – 3:
„(2) Дейностите по ал. 1, т. 3, 4, 6 и 7 са основни функции на Национална компания „Железопътна инфраструктура“ и не могат да се прехвърлят.
(3) Управителят на железопътната инфраструктура притежава организационна и управленска независимост по отношение на основните функции в границите, определени с този закон и приложимото законодателство.“
2. Досегашните ал. 2 и 3 стават съответно ал. 4 и 5.
3. Създава се ал. 6:
„(6) Национална компания „Железопътна инфраструктура“ няма право да предоставя по какъвто и да е начин заеми на железопътни предприятия. Железопътни предприятия нямат право да предоставят заеми по какъвто и да е начин на Национална компания „Железопътна инфраструктура“.
§ 5. В чл. 20 се създава ал. 3:
„(3) За лицата по ал. 2 се прилагат съответно изискванията по чл. 13, ал. 3 и 4.“
§ 6. В чл. 24 се правят следните изменения и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
„(2) Национална компания „Железопътна инфраструктура“ си сътрудничи с основните управители на железопътна инфраструктура от другите държави - членки на Европейския съюз, като участва в мрежа на основните управители на железопътна инфраструктура. Дейността на мрежата се координира от Европейската комисия.“
§ 7. В чл. 25, ал. 5 думите „ал. 2 и 3“ се заменят с „ал. 4, 5 и 6“.
§ 8. В чл. 29, ал. 4 се правят следните изменения и допълнения:
1. Точка 7 се изменя така:
„7. определя изискванията към кандидатите, условията и реда за издаване, подновяване, изменение или отнемане на удостоверение за безопасност на управители на железопътната инфраструктура и на единен сертификат за безопасност на железопътни предприятия с област на дейност в Република България;“.
2. Създава се т. 7а:
„7а. определя изискванията към кандидатите, условията и реда за издаване, подновяване, изменение или отнемане на сертификат на лице, отговорно за поддържане на превозни средства, и на сертификат на лице, което изпълнява функции по поддържането на превозни средства;“.
§ 9. В чл. 31 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1:
а) след думите „лицензирани железопътни превозвачи“ се добавя „по чл. 37, ал. 7“;
б) след думите „които притежават“ се добавя „единен“.
2. В ал. 2 изречение първо се изменя така:
„Железопътните превозвачи по ал. 1 имат право на достъп до железопътната инфраструктура и до обслужващите съоръжения за извършване на всички видове железопътни услуги за превоз на пътници и товари при справедливи, недискриминационни и прозрачни условия.“
3. Създават се нови ал. 3 и 4:
„(3) Железопътните превозвачи по ал. 1 имат право да извършват превоз на  пътници между железопътни гари, разположени в държави - членки на Европейския съюз, включително между железопътни гари, разположени на територията на Република България.
(4) Заявителят на инфраструктурен капацитет по определен маршрут за извършване на превоз на пътници по ал. 3 уведомява за планираната услуга Национална компания „Железопътна инфраструктура“ и Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ не по-късно от 18 месеца преди влизането в сила на работното разписание, за което се отнася подаденото искане за капацитет. Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ уведомява в срок до 10 дни всеки компетентен орган, който е възложил обществени услуги за железопътен превоз на пътници по този маршрут, както и всяко железопътно предприятие, изпълняващо договор за обществени услуги за железопътен превоз по маршрута на планираната услуга.“
4. Досегашната ал. 3 става ал. 7.
5. Досегашната ал. 4 става ал. 8 и в нея думите „ал. 3“ се заменят с „ал. 7“, а след думите „при наличие на“ се добавя „единен“.
6. Алинеи 5 и 6 се отменят.
§ 10. Създава се чл. 31а:
„Чл. 31а. (1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ може да ограничи правото на достъп за извършване на превоз на пътници между железопътни гари, разположени на територията на Република България, включително по алтернативен маршрут, когато такъв превоз вече се извършва въз основа на договор за обществени услуги за железопътен превоз и може да доведе до нарушаване на икономическо равновесие на договора. Оценката на икономическото равновесие се извършва при условията и по реда на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1795 на Комисията от 20 ноември 2018 година за установяване на процедура и критерии за извършването на оценка на икономическото равновесие в съответствие с член 11 от Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (OB, L 294 от 21 ноември 2018 г., 
стр. 5-14), наричан по-нататък „Регламент за изпълнение (ЕС) № 2018/1795”.

(2) Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ извършва обективен икономически анализ по критериите, посочени в Регламент за изпълнение (ЕС) № 2018/1795, за да определи дали икономическото равновесие на договора е нарушено.
(3) Анализът по ал. 2 се извършва след отправено до Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ искане, представено в срок до един месец след получаване на информацията относно планираната услуга за превоз на пътници по чл. 31, ал. 4.
(4) Искането по ал. 3 може да бъде отправено:
1. от органа, възложил договора за обществена превозна услуга;
2. от управителя на железопътната инфраструктура;
3. от железопътния превозвач, изпълняващ договора за обществена превозна услуга.
(5) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ може да поиска допълнителна информация от подалия искането по ал. 3 в срок до един месец от неговото постъпване, като  определя срок за предоставяне на тази информация. Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“  започва консултации с всички заинтересовани страни по ал. 4 в срок един месец от получаването на искането. Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ се произнася с мотивирано решение по искането, с което определя дали икономическото равновесие на договора за обществена превозна услуга е нарушено, в срок до шест седмици от получаването на цялата необходима информация.
(6) Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ уведомява всички заинтересовани страни за решението по ал. 5 и за условията, при които може да бъде поискано преразглеждането му.
(7) В срок до един месец след уведомяването за решението по ал. 5 може да бъде поискано преразглеждането му:
1. от органа, възложил договора за обществена превозна услуга;
2. от управителя на железопътната инфраструктура;
3. от железопътния превозвач, изпълняващ договора за обществена превозна услуга;
4. от железопътния превозвач, който е поискал достъп по чл. 31, 
ал. 4.
(8) Въз основа на решението по ал. 5 изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ се произнася с мотивирано решение относно планирана услуга за превоз на пътници по чл. 31, ал. 4, с което правото на достъп до железопътната инфраструктура се предоставя, изменя се, предоставя се само при определени условия или се отказва.
(9) Решението по ал. 8 може да бъде обжалвано пред съответния административен съд по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“
§ 11. В чл. 33 се правят следните допълнения:
1. В ал. 1 пред думата „сертификат“ се добавя „единен“.
2. В ал. 3 думите „в съответствие с приетия график за движение на влаковете в срок до влизането в сила на графика“ се поставят в скоби и накрая на текста се добавя „и при промяна на нормативната уредба“.
§ 12. В чл. 34 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думата „сертификата“ се заменя с „единния сертификат“.
2. В ал. 3:
а) думата „сертификата“ се заменя с „единния сертификат“;
б) думите „ал. 4“ се заменят с „ал. 8“.
§ 13. В чл. 37 се правят следните изменения и допълнения:
1. Алинея 4 се отменя.
2. В ал. 8 след думите „за преразглеждане на“ се добавя „изпълнението на условията, при които е получена“ и след думата „лицензията” се поставя запетая.
3. Създават се нови ал. 9 и 10:
„(9) Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ разглежда заявлението по ал. 8 и приложенията към него и в срок до един месец от получаването му информира заявителя, че документацията е пълна, или изисква допълнителна информация. При извънредни обстоятелства този срок може да бъде удължен с до две седмици, за което се уведомява заявителят.
(10) В случай че в заявлението по ал. 8 или в документацията, приложена към него, бъдат констатирани непълноти или нередовности, на кандидата се определя срок 10 работни дни за отстраняването им или за предоставяне на допълнителна информация.“
4. Създават се ал. 11 и 12:
„(11) След предоставяне на доклад от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ органът по ал. 1 се произнася с мотивирано решение по заявлението в най-кратък срок, но не повече от три месеца от датата на представяне на цялата документация и на съответната информация, включително на допълнително изисканите документи по ал. 10. Решението се съобщава незабавно на лицето, кандидатстващо за лиценз.
(12) Лицензия не се издава, когато не са спазени изискванията на чл. 38, не са предоставени необходимите документи, определени в наредбата по чл. 40, или при неотстраняване на нередовностите в срока по ал. 10. Отказът да се издаде лицензия, както и отнемането на лицензията в случаите по чл. 42 подлежат на обжалване пред съответния административен съд по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“
5. Досегашните ал. 9 и 10 стават съответно ал. 13 и 14.
§ 14. В чл. 38, ал. 2 се правят следните изменения и допълнения:
1. В т. 1 след думата „търговец“ се поставя запетая и се добавя „установен в Република България“.
2. В т. 3 думата „електрически“ и абревиатурата „ЕМВ“ и скобите пред и след нея се заличават.
§ 15. В чл. 42, ал. 1, т. 1, буква „ж“ думите „ал. 4“ се заменят 
с „ал. 10“.
§ 16. В чл. 46а се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 2 думите „ал. 1“ се заменят с „чл. 45, ал. 1“.
2. В ал. 3:
а) думите „изискването по ал. 2, т. 2“ се заменят със „система за доброволно сертифициране за изпълнение на функции по поддържане”;
б) създава се изречение второ:
„Сертификатът на лице, което изпълнява функции по поддържане, се издава от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ след подаване от изпълнителя на заявление в  Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“.”

3. Създава се нова ал. 4:
„(4) Когато изпълнителят по чл. 45, ал. 5 не притежава сертификат на лице, което изпълнява функции по поддържане, лицето по чл. 45, ал. 1 прилага доказателства как се изпълняват всички изисквания по отношение на функциите, които решава да възложи на изпълнителя по чл. 45, ал. 5.“
4. Досегашната ал. 4 става ал. 5 и в нея след думите „заявлението“ се добавя „по ал. 1 и ал. 3“, а след думите „сертификата за поддържане на превозните средства“ се добавя „и сертификата за функции по поддържане“.
5. Създава се нова ал. 6:
„(6) При констатиране на непълноти и нередовности в заявлението по ал. 1, ал. 3 или в приложените към тях документации Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ изисква еднократно отстраняване на непълнотите и нередовностите и/или предоставяне на допълнителна информация или документи, като определя срок, не по-кратък от 10 работни дни и не по-дълъг от четири месеца.“
6. Досегашната ал. 5 става ал. 7.
7. Създава се ал. 8:
„(8) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ се произнася с решение по заявлението по 
ал. 1 или 3 не по-късно от четири месеца, след като кандидатът представи цялата необходима информация и документи, включително изисканите допълнително по ал. 6. Условията и редът за издаване на сертификат по чл. 46, ал. 1 и на сертификат по ал. 3 се определят с наредбата по чл. 29, ал. 3, т. 1.“
8. Досегашните ал. 6 и 7 стават съответно ал. 9 и 10.
§ 17. В чл. 50, ал. 1, т. 1 се правят следните изменения:
1. Навсякъде думата „сертификата“ се заменя с „единния сертификат“.
2. Думите „ал. 3“ се заменят с „ал. 7“.
§ 18. В чл. 67, ал. 1 се създава изречение второ: 
„При предоставяне на последователни железопътни услуги за превоз от един или няколко железопътни превозвача се издава директен билет.“

§ 19. В чл. 114, ал. 1 се създава изречение трето:
„Разпорежданията на дежурния ръководител са задължителни за всички работници, свързани непосредствено с движението на влаковете в гарата.“
§ 20. В чл. 115а се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 думите „железопътната инфраструктура и подвижният състав“ и скобите пред и след тях се заличават.
2. В ал. 3 думите „в наредбата по чл. 5, т. 2“ се заменят с „в делегирани актове на Европейската комисия“.
3. В ал. 5 думите „лица за оценяване“ се заменят с „лица за оценяване (нотифицирани органи)“.
4. В ал. 6 думите „лица за оценяване“ се заменят с „лица за оценяване (определени органи)“.
5. Алинея 7 се отменя.
6. Създава се ал. 8:
„(8) Лице за оценяване по ал. 5 – нотифициран орган, може да бъде и определен орган за извършване на оценка по национални правила съгласно ал. 6, след като е получило разрешение по чл. 115б, ал. 2. В този случай целият процес на проверка – за въвеждане в експлоатация на стационарни подсистеми или за пускане на пазара на превозни средства, може да се извърши от един орган за оценка на съответствието.“
§ 21. В чл. 115б се правят следните изменения и допълнения:
1. Създават се нови ал. 5–8:
„(5) Лицето, което кандидатства за получаване на разрешение за оценяване на съответствието по ал. 1 или 2, подава писмено заявление до изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“, в което посочва дейностите и подсистемите, за извършването на чиято оценка се иска разрешение, както и дали ще ползва подизпълнители. Към заявлението се прилагат документите, определени в наредбата по чл. 5, т. 2. Документите по ал. 3, т. 7 и 8 и документ за акредитация по ал. 4, издаден от Изпълнителна агенция „Българска служба за акредитация“, се набавят по служебен път от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“.
(6) В срок до един месец от подаване на заявлението по ал. 5 изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ уведомява заявителя, че документацията е пълна, или изисква допълнителна информация. При извънредни обстоятелства този срок може да бъде удължен с до две седмици, за което се уведомява заявителят.
(7) В случай че в заявлението по ал. 5 или в документацията, приложена към него, бъдат констатирани нередовности или недостатъци, на кандидата се определя срок за отстраняването им или за предоставяне на допълнителна информация, не по-кратък от 10 работни дни и не по-дълъг от срока по ал. 8. Когато се изисква предоставяне на допълнителни документи по ал. 4, срокът за предоставянето им не може да бъде по-кратък от срока за произнасяне на органа за акредитация.
(8) След получаването на доклад от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ органът по ал. 1 и 2 се произнася с мотивирано решение по заявлението в срок, не по-дълъг от шест месеца след представяне на цялата документация и съответната информация, включително на допълнително изисканите по ал. 7. Решението се съобщава незабавно на лицето, кандидатстващо за лиценз.“
2. Досегашната ал. 5 става ал. 9.
3. Досегашната ал. 6 става ал. 10 и в нея, в началото се добавя „При подаване на заявление“.
4. Досегашната ал. 7 става ал. 11.
5. Досегашната ал. 8 става ал. 12.
6. Досегашната ал. 9 става ал. 13 и в нея:
а) създава се изречение първо: 
„Разрешение не се издава, когато не са спазени изискванията на ал. 3 или 4 и на наредбата по чл. 5, т. 2.“;
б) досегашният текст става изречение второ.
§ 22. В чл. 115г се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ издава разрешение за въвеждане в експлоатация на подсистемите за контрол, управление и сигнализация по железопътната линия, на енергийните и инфраструктурните подсистеми, изграждащи железопътната система на територията на Република България, след подаване на заявление в Изпълнителна агенция „Железопътна администрация.“
2.	Създава се нова ал. 2:
„(2) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ издава разрешения за пускане на пазара на превозни средства и разрешения за типове превозни средства с област на употреба - железопътната инфраструктура на Република България, след подаване на заявление чрез системата за обслужване на едно гише, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз и за отменяне на Регламент (ЕО) № 881/2004, наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 2016/796”.“
3.	Създава се ал. 3:
„(3) При констатиране на нередовности и непълноти в заявлението по ал. 1 или 2 или в приложената към него документация, в рамките на един месец от получаване на искането от заявителя Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ изисква еднократно отстраняване на нередовностите и/или предоставяне на допълнителна информация или документи, като определя срок, не по-кратък от 10 работни дни и не по-дълъг от четири месеца.“
4.	Досегашната ал. 2 става ал. 4 и в нея:
а) създава се изречение първо: 
„Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ издава разрешение по ал. 1 или по 2 или информира заявителя за решението си за отказ в срок до четири месеца от получаване на пълната информация от заявителя, включително на допълнително изисканата информация по ал. 3.“;
б) досегашният текст става изречение второ и в него думата „даване“ се заменя с „издаване“, след думите „ал. 1“ се добавя „и по ал. 2“, а думите „наредба на министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ се заменя с „наредбата по чл. 5, т. 2“.
5.	Създават се ал. 5–8:
„(5) Разрешение за пускане на пазара на превозно средство и разрешение за типове превозни средства, чиято област на употреба е в Република България и в една или повече държави - членки на Европейския съюз, се издава от Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз след подаване на заявление чрез системата за обслужване на едно гише съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796. Разрешение за пускане на пазара на превозно средство и разрешение за типове превозни средства с област на употреба - железопътната инфраструктура на Република България, се издава от Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз, когато това е посочено в заявлението.
(6) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ може с мотивирано решение да откаже издаването на разрешение по ал. 1, да откаже издаването на разрешение или да отнеме издадено разрешение по ал. 2. Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз може да откаже издаването на разрешение или да отнеме разрешение по ал. 5.
(7) Решението на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ за отказ или за отнемане по ал. 6 може да бъде обжалвано от заявителя пред съответния административен съд по реда на Административнопроцесуалния кодекс.
(8) Решението на Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз за отказ или за отнемане по ал. 6 може да бъде обжалвано от заявителя пред Апелативния съвет, определен съгласно член 55 от Регламент (ЕС) 2016/796.“
§ 23. В чл. 115д се правят следните изменения и допълнения:
1. Създава се нова ал. 1:
„(1) Регулаторната рамка за безопасност се състои от правото на Европейския съюз и от националните нормативни актове, с които се установяват изискванията за безопасност на железопътната система като цяло, прилагането на тези изисквания, както и взаимодействието между железопътните предприятия, управителите на инфраструктура и другите участници в националната железопътната система и в железопътната система на Европейския съюз.“
2. Досегашната ал. 1 става ал. 2 и в нея думите „правила за безопасност и общоприложими изисквания към участниците“ се заменят с „регулаторната рамка за безопасност“.
3. Досегашните ал. 2 – 4 стават съответно ал. 3 – 5.
4. Досегашната ал. 5 става ал. 6 и се изменя така:
„(6) Основните елементи на системата за управление на безопасността се определят с наредбата по чл. 29, ал. 3, т. 1 и обхващат:
1. политика за безопасност на управителя на инфраструктурата или на железопътното предприятие;
2. качествени и количествени критерии за поддържане и подобряване на безопасността;
3. планове и процедури за:
а) постигане на целите за поддържане и подобряване на безопасността;
б) запознаване на целия персонал със системата за управление на безопасността;
в) гарантиране на съответствие със съществуващи, нови и изменени технически и експлоатационни стандарти, техническите спецификации за оперативна съвместимост, национални правила или вътрешни правила или решения на управителя на инфраструктурата или железопътното предприятие;
г) процедури и методи за идентифициране на рискове, извършване на оценка на риска и въвеждане на мерки за контрол на риска;
д) предоставяне на достатъчно информация в рамките на организацията и между организациите на железопътната система и документиране, и контрол на важна информация относно безопасността;
е) действия, известяване и за информиране в случаи на извънредна ситуация, бедствия, аварии и др., съгласувани със съответните компетентни органи;
4. осигуряване на програми за обучение на персонала и на системи за поддържане на компетентността на персонала и на реда за контрол на здравословната пригодност на персонала;
5. процедури, които гарантират, че произшествията, инцидентите, ситуациите, близки до инциденти, и други опасни събития се докладват, разследват и анализират и че се вземат необходимите превантивни мерки;
6. осигуряване на периодично вътрешно одитиране на системата за управление на безопасността;
7. всякакви други елементи, необходими за покриване на рисковете, свързани с безопасността, в съответствие с оценката на рисковете, произтичащи от собствената им дейност.“
5. Досегашната ал. 6 става ал. 7.
§ 24. В чл. 115е се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 след думата „издава“ се добавя „единен“, след думите „железопътните предприятия“ се поставя запетая, добавя се „които имат област на дейност в Република България“ и се поставя запетая, а думите „наредба на министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ се заменят с „наредбата по чл. 29, ал. 3, т. 1“.
2. В ал. 2 думата „сертификата“ се заменя с „единния сертификат“, а думите „на разрешение за въвеждане в експлоатация за съответните возила“ и запетаята след тях се заличават.
3. Създават се нови ал. 3–6:
„(3) Единният сертификат за безопасност на железопътни предприятия с област на дейност в Република България и в една или повече държави - членки на Европейския съюз, или по искане на заявителя – единният сертификат за безопасност на железопътно предприятие с област на дейност в Република България, се издава от Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз.
(4) Управителят на инфраструктурата подава заявление за издаване, подновяване или изменение на удостоверение за безопасност до Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“.
(5) Железопътното предприятие подава заявление за издаване, подновяване или за изменение на единен сертификат за безопасност чрез системата за обслужване на едно гише, създадена съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796.
(6) При констатиране на нередовности в заявлението по ал. 4 или 5 или в приложената към него документация Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ изисква еднократно отстраняване на нередовностите и/или предоставяне на допълнителна информация или документи, като определя срок, не по-кратък от 10 работни дни и не по-дълъг от четири месеца.“
4. Досегашната ал. 3 става ал. 7 и се изменя така:
„(7) Единният сертификат за безопасност се издава за срок до пет години и се подновява след подаване на заявление от железопътното предприятие. Удостоверението за безопасност е валидно пет години и се подновява след заявление от управителя на инфраструктурата.“
5. Досегашната ал. 4 става ал. 8 и се изменя така:
„(8) Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ следи за спазване на задължението на железопътните предприятия или на управителите на инфраструктура да използват система за управление на безопасността, като извършва дейности по надзор, които включват проверки на прилагането от страна на железопътните предприятия и на управителите на инфраструктура на системата за управление на безопасността.“
6. Досегашната ал. 5 става ал. 9 и се изменя така:
„(9) Единният сертификат за безопасност и удостоверението за безопасност се подновяват изцяло или частично при:
1. съществени промени в регулаторната рамка за безопасност;
2. съществена промяна на типа или обхвата на дейност на железопътното предприятие;
3. съществена промяна на инфраструктурата, сигнализацията или на енергийните подсистеми или на принципите на тяхната експлоатация и поддръжка.“
7. Досегашната ал. 6 става ал. 10 и в нея думите „молба за издаване на нов сертификат за безопасност или ново“ се заменят със „заявление за подновяване на единен сертификат за безопасност или на“, а думата „сертификат“ се заменя с „единен сертификат“.
8. Създават се ал. 11 и 12:
„(11) Единният сертификат за безопасност по ал. 1 е валиден без разширяване на областта на дейност и за железопътни предприятия, опериращи до гари в съседни държави - членки на Европейския съюз, със сходни характеристики на мрежата и сходни оперативни правила, когато тези гари са в близост до границата, и след съгласуване с компетентните национални органи по безопасността. Това съгласуване може да се извършва за всеки конкретен случай или да бъде направено в трансгранично споразумение между държавите членки или между националните органи по безопасността.
(12) Железопътен превозвач от трета държава извън Европейския съюз може да достигне до гара на територията на Република България, намираща се в близост до границата и предназначена за трансгранични операции, без да притежава единен сертификат за безопасност, при условие че е гарантирано подходящо ниво на безопасност чрез трансгранично споразумение между Република България и съседната трета държава.“
§ 25. В чл. 115ж се правят следните изменения и допълнения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ може да откаже с мотивирано решение издаването на единен сертификат за безопасност или на удостоверение за безопасност по чл. 115е, ал. 1. Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз може да откаже издаването на единен сертификат за безопасност.“
2. Алинея 2 се изменя така:
„(2) Единният сертификат за безопасност или удостоверението за безопасност, издадени от изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“, се отнема с мотивирано решение, когато се установи, че притежателят на сертификат или на удостоверението не отговарят на условията за сертифициране. Единният сертификат за безопасност, издаден от Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз, се отнема по ред и по начин, определени в Регламент (ЕС) 2016/796.”
3. Създават се нови ал. 3-5:
„(3) Ако по време на упражнявания надзор от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ се установи сериозен риск за безопасността, изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ може да приложи временни мерки за безопасност, включително да се разпореди за незабавно ограничаване или преустановяване на съответните железопътни превози или дейности, или да отнеме единния сертификат за безопасност или удостоверението за безопасност.
(4) Решението на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ по ал. 1 или 2 може да бъде обжалвано от заявителя пред съответния административен съд по реда на Административнопроцесуалния кодекс.
(5) Решението на Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз по ал. 1 или 2 може да бъде обжалвано от заявителя пред Апелативния съвет, определен съгласно член 55 от Регламент (ЕС) 2016/796.”
4. Досегашните ал. 3 и 4 стават съответно ал. 6 и 7.
§ 26. Член 115з се отменя.
§ 27. В чл. 116, ал. 5 се създават т. 8 – 11:
„8. управлението на движението;
9. планирането на обновяването;
10. планираното или непланираното поддържане;
11. спазването на изискванията по този закон.“
§ 28. В чл. 117 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2:
а) в т. 1 след думите „железопътните предприятия“ се поставя запетая и се добавя „обслужващите съоръжения“;
б) в т. 2 след думата „поддържането“ се поставя запетая и се добавя „обновяването, модернизирането“, след думите „превоза на пътници и товари“ се поставя запетая и се добавя „предоставянето на услуги в обслужващите съоръжения“ и накрая се поставя запетая и се добавя „или разследвания на произшествия, инциденти и ситуации, близка до инциденти, на линии от вътрешния железопътен транспорт по чл. 2, т. 3“;
в) в т. 3 след думите „железопътната инфраструктура“ се добавя „и обслужващите съоръжения“;
г) в т. 7 думите „доклада за фактическото състояние на железопътната инфраструктура“ се заменят с „референтния документ за железопътната мрежа“.
2.	В ал. 3 след думите „издадени от“ думите „министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ се заменят с „изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“.
§ 29. Член 118а се отменя.
§ 30. В чл. 121 се правят следните изменения и допълнения:
1. Създава се нова ал. 2:
„(2) При повторно нарушение по ал. 1 глобата е в размер 750 лв. При системно нарушение по ал. 1 глобата е в размер 1000 лв.”
2. Досегашната ал. 2 става ал. 3.
3. Досегашната ал. 3 става ал. 4 и се изменя така:
„(4) В случаите по чл. 117, ал. 2, т. 2, когато не бъде предоставен исканият документ, на железопътното предприятие, управителя на инфраструктурата, строителното или ремонтното предприятие, извършващо дейности по поддържане, обновяване или модернизиране на инфраструктурата, оператора на обслужващото съоръжение или на собственика на линиите от вътрешния железопътен транспорт по чл. 2, т. 3 се налага имуществена санкция в размер от 500 до 1000 лв.“
4. Досегашната ал. 4 става ал. 5.
§ 31. В чл. 122 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1:
а) в основния текст думите „от 150 до 500 лв.“ се заменят с „от 500 до 800 лв.“;
б) в т. 2 думите „самодвижещо се“ се заменят със „специализирано самоходно“;
в) създава се т. 3:
„3. длъжностно лице, което наруши реда за приемане и изпращане на влаковете, за извършване на маневра по главни и други приемно-отправни коловози, извън границите на гарата, или не прекрати маневра преди пристигане на превозно средство съгласно утвърдените норми в правилата за движение на влаковете и маневрената работа.“
2. В ал. 2 думите „от 200 до 750 лв.“ се заменят с „в размер на 
1200 лв.“.
§ 32. В чл. 126,  ал. 1  т. 1 се отменя.
§ 33. В чл. 127 се правят следните изменения и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
„(2) При повторно нарушение по ал. 1 глобата е в размер 150 лв. При системно нарушение по ал. 1 глобата е в размер 200 лв.“
§ 34. В чл. 128 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Навсякъде думата „сертификат“ се заменя с „единен сертификат“.
2.	В ал. 3:
а) досегашният текст става изречение първо и в него след думата „глоба“ се добавя „в размер 500 лв.“, а думите „или с имуществена санкция в размер от 100 до 1000 лв.“ се заличават;
б) създава се изречение второ:
„Юридическо лице, което чрез действия на свои служители наруши или не спази разпоредба на издадените въз основа на този закон наредби или други нормативни актове, се наказва с имуществена санкция в размер 1000 лв.“
3.	В ал. 4 числото „500“ се заменя с „200“.
4.	В ал. 5 думите „от 1000 до 50 000“ се заменят с „от 30 000 до 50 000“.
§ 35. В чл. 129 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 2 числото „30 000“ се заменя с „10 000“.
2. В ал. 3 числото „5000“ се заменя с „1000“.
3. Създава се ал. 5:
„(5) При повторно нарушение по ал. 1 – 4 се налага глоба или имуществена санкция в размер, завишен спрямо наложената първоначално санкция с 50 на сто от максималния размер, посочен в съответната административнонаказателна разпоредба.“
§ 36. В чл. 130 се правят следните изменения и допълнения:
1. Досегашният текст става ал. 1 и се изменя така:
„(1) Наказва се с глоба от 20 до 50 лв. лице, което замърсява приемното здание на гара или спирка, пероните, железопътните коловози, линии и съоръжения в гара или междугарие или преминава през железопътни линии или железопътни съоръжения в гара или междугарие или през гаровите коловози и стрелки извън зоната, определена за преминаване, без специално разрешение за това.“
2. Създава се ал. 2:
„(2) При повторно нарушение по ал. 1 се налага глоба в размер 
75 лв. При системно нарушение по ал. 1 се налага глоба в размер 100 лв.“
§ 37. В чл. 131 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 числото „10“ се заменя с „20“.
2.	Създава се ал. 3:
„(3) При повторно нарушение по ал. 1 и 2 се налага глоба в размер, завишен с 50 на сто от максималния размер, посочен в съответната административнонаказателна разпоредба. При системно нарушение по ал. 1 и 2 се налага глоба в двоен размер, определен по максималния размер на съответната административнонаказателна разпоредба.“
§ 38. В чл. 132 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 думата „моторно“ се заменя с „пътно“.
2. Алинея 2 се изменя така:
„(2) Наказва се с глоба от 50 до 100 лв. водач на животни, който преминава заедно с животните или допусне преминаване на животните през железопътната линия извън определените за това места.“
3. Създава се ал. 3:
„(3) При повторно нарушение по ал. 1 и 2 се налага глоба в размер, завишен с 50 на сто от максималния размер, посочен в съответната административнонаказателна разпоредба. При системно нарушение по ал. 1 и 2 се налага глоба в двоен размер, определен по максималния размер на съответната административнонаказателна разпоредба.“
§ 39. В чл. 133 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 думата „въвежда“ се заменя с „експлоатира“, думите „в експлоатация“ се заличават, а числото „1000“ се заменя с „5000“.
2. В ал. 2 преди думата „лице“ се добавя „юридическо“, а числото „1000“ се заменя с „3000“.
3. В ал. 3 думите „или имуществена санкция“ се заличават, числото „500“ се заменя с „200“, а накрая се поставя запетая и се добавя „а юридическо лице – с имуществена санкция в размер 500 лв.“.
4. В ал. 4 числото „100“ се заменя с „300“.
§ 40. В чл. 134 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 числото „1000“ се заменя с „3000“.
2.	В ал. 3 числото „2000“ се заменя с „5000“.
3.	В ал. 4 числото „3000“ се заменя с „1000“.
§ 41. В чл. 135 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 числото „10 000“ се заменя с „50 000“.
2.	В ал. 3 думите „от 30 000 до“ се заменят с „на“.
3.	В ал. 5 числото „10 000“ се заменя с „5000“.
§ 42. В чл. 136 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 думите „от 5000 до 50 000 лв.“ се заменят с „от 10 000 до 25 000 лв.“.
2.	В ал. 2:
а) в т. 6 след думата „изготвяне“ се поставя запетая и се добавя „актуализиране“;
б) създават се т. 9–11:
„9. управлението на движението на влаковете;
10.	планирането на обновяването;
11.	планираната или непланираната поддръжка.“
3.	Създава се нова ал. 3:
„(3) На оператор на обслужващо съоръжение се налага имуществена санкция от 1000 до 2000 лв. при неизпълнение на задължение, свързано с някои от документите или обстоятелствата по ал. 2, т. 7 и 8, или когато е третирал несправедливо или е дискриминирал железопътно предприятие.“
4.	Досегашната ал. 3 става ал. 4.
§ 43. В чл. 137 числото „5000“ се заменя с „1000“, числото „1000“ се заменя с „5000“, а думите „капацитета на железопътната инфраструктура, начина за неговото разпределяне и неговия резултат, референтния документ, достъпа, предоставянето на услуги и налагането на инфраструктурни такси и такси за услугите в обслужващите съоръжения“ се заменят с „изпълнение на функциите за контрол по чл. 116, функциите за мониторинг на условията за конкуренция на пазара на железопътни услуги и за контрол на управителя на инфраструктурата и операторите на обслужващи съоръжения при определянето на такси“.
§ 44. В чл. 138 числото „10 000“ се заменя с „3000“, а числото „5000“  с „15 000“.
§ 45. В чл. 139 се правят следните изменения:
1. В т. 1 числото „10 000“ се заменя с „5000“.
2. В т. 9 числото „3000“ се заменя с „1000“.
§ 46. В чл. 140 т. 1 числото „3000“ се заменя с „1000“.
§ 47. В чл. 141, ал. 2 числото „500“ се заменя с „1000“.
§ 48. В § 1 от Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1. Точка 2 се изменя така:
„2. „Управител на железопътна инфраструктура“ е всяко държавно предприятие или дружество по търговския закон, отговарящо за експлоатацията, поддържането и обновяването на железопътната инфраструктура в мрежа, както и отговарящо за участието в нейното развитие, съгласно правила, установени с този закон, в рамките на общата политика на Република България за развитие и финансиране на инфраструктурата.“

2. Точка 6 се изменя така:
„6. „Поддържане на железопътната инфраструктура“ са дейностите, предназначени да поддържат състоянието и възможностите на съществуващата инфраструктура.“
3. Точка 7 се изменя така:
„7. „Експлоатация на железопътната инфраструктура“ е разпределяне на влакови маршрути, управление на движението и събиране на таксите за ползване на инфраструктурата (инфраструктурните такси).“
4. Създават се точки 7а–7г:
„7а. „Развитие на железопътната инфраструктура“ е планиране на мрежата, финансово и инвестиционно планиране, както и изграждане и модернизиране на железопътната инфраструктура.
7б. „Обновяване на железопътната инфраструктура“ са дейности по основна подмяна на съществуващата железопътна инфраструктура, които не променят цялостните й експлоатационни възможности.
7в. „Модернизация на железопътната инфраструктура“ са дейности по основни изменения на железопътната инфраструктура, които подобряват цялостните ѝ експлоатационни възможности.
7г. „Основни функции“ на управлението на железопътната инфраструктура са вземането на решения относно разпределяне на влаковите маршрути, включващо както определяне и оценка на наличието,  и разпределяне на отделните влакови маршрути, така и вземане на решения относно таксуването за ползването на железопътната инфраструктура, включително определяне и събиране на инфраструктурните такси в съответствие с тарифната рамка и рамката за разпределяне на капацитет, установени съгласно чл. 32 и 35.“
5.	В т. 12 думите „или части от такива подсистеми“ се заличават.
6.	В т. 22 след думите „митническото законодателство“ се поставя запетая и се добавя „не са били осъждани за престъпления във връзка със задължения, произтичащи от колективни споразумения“ и се поставя запетая.
7.	В т. 27 думата „Сертификат“ се заменя с „Единен сертификат“.
8.	Създават се т. 27а и 27б:
„27а. „Област на дейност“ е мрежа или мрежи в рамките на една или повече държави - членки на Европейския съюз, в които дадено железопътно предприятие възнамерява да извършва дейността си.
27б. „Област на употреба на превозно средство“ е мрежа или мрежи в рамките на държава членка или група държави членки, в които се предвижда да се използва превозното средство.“
9.	Точка 39 се изменя така:
„39. „Лице за оценяване на съответствието“ е орган, който е нотифициран или е определен да отговаря за извършването на дейности по оценяване на съответствието, включително калибриране, изпитване, сертифициране и проверки; органите за оценяване на съответствието се класифицират като „нотифицирани органи“ след нотифициране от Република България; органите за оценяване на съответствието се класифицират като „определени органи“ след определяне от Република България.“
10.	В т. 40 думите „по чл. 115а, ал. 7“ се заменят с „на превозните средства по чл. 7, ал. 3, т. 1“.
11.	Създава се т. 47а:
„47а. „Референтен документ за железопътната мрежа“ е документ, в който са определени детайлно общите правила, сроковете, процедурите и критериите относно схемата, отчитаща функционирането, схемите за налагане на такси и за разпределяне на капацитета, включително всякаква допълнителна информация, необходима за подаването на заявки за инфраструктурен капацитет.“
12.	Създава се т. 49а:
„49а. „Директен билет“ е билет или билети, представляващ/представляващи договор за превоз за последователни железопътни услуги, предоставяни от един или няколко железопътни превозвачи.“
13.	Създават се т. 52 и 53:
„52. „Повторно нарушение“ е нарушение, извършено в едногодишен срок от влизането в сила на наказателно постановление или фиш, с което нарушителят е наказан за нарушение от същия вид.
53. „Системно нарушение“ е когато в едногодишен срок лице извърши три или повече пъти едно и също по вид административно нарушение, установено с влязло в сила наказателно постановление или фиш.“

допълнителна разпоредба

§ 49. Този закон въвежда изискванията на Директива (ЕС) 2016/2370 на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2016 година за изменение на Директива 2012/34/ЕС по отношение отварянето на пазара на вътрешни услуги за железопътни пътнически превози и управлението на железопътната инфраструктура (OB, L 352/1 от 23 декември 2016 г.), Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Европейския съюз (OB, L 138/44 от 26 май 2016 г.) и на Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно безопасността на железопътния транспорт (ОВ, L 138/102 от 26 май 2016 г.).

преходни и заключителни разпоредби

§ 50. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“ с изключение на § 8, т. 1 относно чл. 29, ал. 4, т. 7, § 9, т. 1, буква „б“ относно чл. 31, ал. 1, и т. 5, буква „б“ относно ал. 8, § 11, т. 1 относно чл. 33, ал. 1, § 12, т. 1 относно чл. 34, ал. 1 и т. 2, буква „а“ относно ал. 3, § 17, 
т. 1 относно чл. 50, ал. 1, т. 1, § 20, т. 6 относно чл. 115а, ал. 8, § 22, относно 
чл. 115г, § 23 относно чл. 115д, § 24 относно чл. 115е, § 25 относно чл. 115ж, § 26 относно чл. 115з, § 34, т. 1 относно чл. 128 и § 48, т. 7 относно § 1, т. 27, които се прилагат от 16 юни 2019 г.
§ 51. Сертификатите за безопасност на железопътни предприятия, издадени преди 16 юни 2019 г., запазват действието си до изтичането на срока на тяхната валидност.
§ 52. (1) Разрешения за въвеждане в експлоатация на превозни средства, издадени преди 16 юни 2019 г., включително разрешения, предоставени съгласно международни споразумения RIC (Regolamento Internazionale Carrozze) и RIV (Regolamento Internazionale Veicoli), остават в сила съобразно условията, при които са издадени.
(2) Превозни средства, за които са били издадени разрешения за въвеждане в експлоатация преди 16 юни 2019 г., получават ново разрешение за пускане на пазара на превозно средство, за да бъдат експлоатирани след тази дата в една или повече мрежи, които все още не са обхванати от тяхното разрешение.
§ 53. (1) Започналите и недовършени до 16 юни 2019 г. процедури по издаване на сертификат за безопасност се довършват по реда, определен в член 15 на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/763 на Комисията от 9 април 2018 година за определяне на практически разпоредби относно издаването на единни сертификати за безопасност на железопътни предприятия съгласно Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕО) № 653/2007 на Комисията (OB, L 129/49  от 2018 г.).
(2) Започналите и недовършени до 16 юни 2019 г. процедури по издаване на разрешения за въвеждане в експлоатация на превозни средства се довършват по реда, определен в член 55 на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/545 на Комисията от 4 април 2018 година за определяне на практически разпоредби относно процеса на разрешаване на железопътни возила и на типове железопътни возила в съответствие с Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета (OB, L 90/66  от 2018 г.).

Законът е приет от 44-ото Народно събрание на …………………… 2019 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Цвета Караянчева)

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на 
Закона за железопътния транспорт

Проектът на Закон за изменение и допълнение на Закона за железопътния транспорт предвижда четири основни групи промени:

І. Транспониране на изискванията на приложимото законодателство на Европейския съюз, приети с Четвъртия железопътен пакет през 2016 г.
Четвъртият законодателен пакет в областта на железопътния транспорт съдържа важни промени, предназначени да доизградят и да подобрят функционирането на единното европейско железопътно пространство, и включва пет нормативни акта, условно разделени на „Технически стълб“ и „Пазарен (политически) стълб“.
1. „Техническият стълб” на Четвъртия железопътен пакет включва:
•	Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно безопасността на железопътния транспорт (ОВ, L 138 от 26 май 2016 г., стp. 102);
•	Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Европейския съюз (OB, L 138 от 26 май 2016 г., стр. 44);
•	Регламент (ЕС) 2016/796 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕО) № 881/2004 (OB, L 138 от 
26 май 2016 г., стр. 1).
1.1. Транспониране на изискванията на Директива (ЕС) 2016/798 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно безопасността на железопътния транспорт, наричана по-нататък „Директива (ЕС) 2016/798”.
Със Закона за изменение и допълнение на Закона за железопътния транспорт (ЗИД на ЗЖТ) се въвеждат изискванията на Директива (ЕС) 2016/798, свързани със:
•	издаването на единен сертификат за безопасност съгласно 
член 10 от Директивата.
Сертификатът може да бъде издаван както от Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз (АЖТЕС), така и от националния орган по безопасността – Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ (ИАЖА).
Съгласно член 10, параграф 3 от директива (ЕС) 2016/798  железопътните предприятия подават заявление за издаване на единен сертификат за безопасност чрез системата за обслужване на „Едно гише“, създадена и управлявана от АЖТЕС съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз и за отмяна на Регламент (ЕО) № 881/2004, наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 2016/796”.
Единният сертификат за безопасност на железопътни предприятия, които ще оперират в една или повече държави - членки на Европейския съюз, се издава от АЖТЕС. За целта АЖТЕС и националният орган по безопасността от всяка държава членка сключват споразумение за сътрудничество в съответствие с член 76 от Регламент (ЕС) 2016/796.
Единният сертификат за безопасност на железопътно предприятие, което ще оперира само в една държава - членка на Европейския съюз, може да бъден издаден от националния орган по безопасността на тази държава. Съгласно член 10, параграф 8 от Директива (ЕС) 2016/798 искането за издаване на единен сертификат за безопасност от националния орган по безопасността се посочва в заявлението, подадено от железопътното предприятие чрез системата за обслужване на „Едно гише“. Предвижда се Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ да издава единния сертификат за безопасност на железопътни предприятия, които ще оперират само на територията на Република България и са посочили това в заявлението си.
Изискванията на член 10 от Директива (ЕС) 2016/798 относно издаването на единен сертификат за безопасност са въведени с § 24 и 25, с които се правят съответните изменения и допълнения на чл. 115е и чл. 115ж от ЗЖТ.
Изискванията на член 10, параграф 1 от Директива (ЕС) 2016/798 относно предоставянето на достъп до железопътната инфраструктура само на железопътните предприятия, които притежават единен сертификат за безопасност, е въведено с § 9 и § 11-12 от законопроекта, с които се правят съответните изменения и допълнения в чл. 31 и чл. 33-34 от ЗЖТ.
Изискването на член 11, параграф 1 от Директива (ЕС) 2016/798 за сключване на споразумение между ИАЖА и АЖТЕС съгласно член 76 от Регламент (ЕС) 2016/796 се въвежда с § 2, с който се създава чл. 8б на ЗЖТ.
С § 48, т. 8 е направено допълнение в § 1 от Допълнителните разпоредби на ЗЖТ и е създадена т. 27а, с която е въведено определението за „Област на дейност“ съгласно член 3, т. 32 от Директива (ЕС) 2016/798.
•	изискванията към системите за управление на безопасността (СУБ) на управителя на железопътна инфраструктура и на железопътните предприятия:
Въвеждат се изисквания относно основните елементи, които съдържат СУБ съгласно член 9, параграф 3 от Директива (ЕС) 2016/798, като с § 23 е направено изменение на чл. 115д от ЗЖТ – в досегашната ал. 5, която става ал. 6.
•	основните функции на националния орган по безопасността, които включват и функциите за надзор за спазване от управителя на железопътната инфраструктура и от железопътните предприятия на задължението им да прилагат непрекъснато системата за управление на безопасността, както и задължението на лицата, отговорни за поддържането на превозните средства, да прилагат непрекъснато системата за управление на поддържането.
С § 1 в чл. 7, ал. 1 от ЗЖТ се създават т. 5–12 и се въвеждат нови функции на ИАЖА като национален орган по безопасността съгласно чл. 16 
и 17 от Директива (ЕС) 2016/798.
•	валидност на сертификатите за безопасност на железопътните предприятия, издадени преди 16 юни 2019 година:
Предвижда се сертификатите за безопасност на железопътни предприятия, издадени преди 16 юни 2019 г. от ИАЖА, да запазят действието си до изтичането на срока, за който са издадени. Изискването на член 31, параграф 2 от Директива (ЕС) 2016/798 е въведено с § 51 от Преходните и заключителните разпоредби на ЗИД на ЗЖТ.
Останалата част от изискванията на Директива (ЕС) 2016/798 ще бъдат транспонирани чрез изменения и допълнения на Наредба № 59 от 
5 декември 2006 г. за управление на безопасността в железопътния транспорт.

1.2. Транспониране на изискванията на Директива (ЕС) 2016/797 на Европейския парламент и на Съвета от 11 май 2016 година относно оперативната съвместимост на железопътната система в рамките на Европейския съюз, наричана по-нататък „Директива (ЕС) 2016/797”.
Със ЗИД на ЗЖТ се въвеждат изискванията на Директива (ЕС) 2016/797, свързани със:
•	Издаването на разрешение за пускане на пазара на железопътно превозно средство и разрешение за типове превозни средства съгласно 
чл. 21 и 24 от Директива (ЕС) 2016/797 както от АЖТЕС, така и от националния орган по безопасността.
Съгласно член 21, параграф 3 от Директива (ЕС) 2016/797 заявителят за пускане на пазара на превозно средство подава заявление за издаване на разрешение за пускане на пазара на превозно средство чрез системата за обслужване на „Едно гише“, създадена и управлявана от АЖТЕС, съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796. В заявлението си за разрешение за пускане на пазара на превозно средство заявителят посочва областта на употреба на превозното средство.
Агенцията за железопътен транспорт на Европейския съюз издава разрешения за пускане на пазара на превозните средства, чиято област на употреба е в една или в повече държави - членки на Европейския съюз. За целта АЖТЕС и националният орган по безопасността от всяка държава членка сключват споразумение за сътрудничество в съответствие с член 76 от Регламент (ЕС) 2016/796.
Когато областта на употреба на превозното средство е ограничена до мрежата или до мрежите на една държава - членка на Европейския съюз, разрешението за пускане на пазара на превозното средство може да бъде издадено от националния орган по безопасността на тази държава членка съгласно член 21, параграф 8 от Директива (ЕС) 2016/797. В заявлението, подадено чрез системата за обслужване на „Едно гише“, заявителят посочва кой орган желае да издаде разрешението. Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ ще издава разрешения за пускане на пазара на превозни средства, чиято област на употреба е ограничена до територията на Република България.
Съгласно член 24, параграф 1 от Директива (ЕС) 2016/797 АЖТЕС или националният орган по безопасността на държава - членка на Европейския съюз, в зависимост от случая, може да издава разрешения за типове превозни средства. Заявлението за разрешение за тип превозно средство се подава чрез системата за обслужване на „Едно гише“ съгласно член 12 от Регламент (ЕС) 2016/796.
Изискванията на член 21 и 24 от Директива (ЕС) 2016/797 относно издаването на разрешение за пускане на пазара на превозни средства и издаването на разрешения за типове превозни средства се въвеждат с § 22, с който са направени съответните изменения и допълнения на чл. 115г от ЗЖТ.
Изискването на член 21, параграф 14 от Директива (ЕС) 2016/797 за сключване на споразумение между националния орган по безопасността и АЖТЕС съгласно член 76 от Регламент (ЕС) 2016/796 е въведено с § 2, с който се създава член 8б на ЗЖТ.
С § 48, т. 8 е направено допълнение в § 1 от Допълнителните разпоредби на ЗЖТ и е създадена т. 27б, с която се въвежда определението за „област на употреба на превозно средство“ съгласно член 2, т. 32 от Директива (ЕС) 2016/797.
С § 48, т. 5 се извършва промяна в определението за „превозно средство“ с цел съобразяване с определението в чл. 2, т. 3 от Директива (ЕС) 2016/797.
С § 26 се отменя чл. 115з от ЗЖТ. Отменянето е във връзка с промяната, направена с Директива (ЕС) 2016/797, на режима за издаване на разрешения за превозни средства – от режим за издаване от националния орган по безопасността на разрешения за въвеждане в експлоатация на превозно средство и разрешения за типове превозни средства към режим на издаване на разрешения за пускане на пазара на превозни средство и разрешения за тип превозно средство, издавани от АЖТЕС или от националния орган по безопасността.
•	Процедура за съставяне на „ЕО“ декларация за проверка, необходима за пускането на пазара на превозни средства и въвеждането в експлоатация на структурните подсистеми, които съставят железопътната система на Европейския съюз:
Съгласно член 15, параграф 8 от Директива (ЕС) 2016/797 държава - членка на Европейския съюз, може да определи нотифициран орган, който извършва проверката дали дадена подсистема отговаря на изискванията на съответното право на Европейския съюз (Техническите спецификации за оперативна съвместимост) да изпълнява функциите, и на определен орган за оценка, който отговаря за проверката, дали дадена подсистема отговаря на съответните национални правила.
В този случай целият процес за проверка дали дадена подсистема отговаря на изискванията на съответното право на Европейския съюз, както и на съответните национални правила може да се извърши от един орган за оценяване на съответствието.
Изискването на член 15, параграф 8 от Директива (ЕС) 2016/797 е въведено с § 20, с който в чл. 115а от ЗЖТ е създадена ал. 8.
С § 48, т. 9 е направено изменение в § 1 от Допълнителните разпоредби на ЗЖТ, а с т. 39 е въведено определението за „лице за оценяване на съответствието“ съгласно член 2, т. 42 от Директива (ЕС) 2016/797.
Останалата част от изискванията на Директива (ЕС) 2016/797 ще бъдат транспонирани чрез изменения и допълнения на Наредба № 57 от 9 юни 2004 г. за постигане на оперативна съвместимост на националната железопътна система с железопътната система в рамките на Европейския съюз.

2. „Пазарният (политически) стълб“ включва:
•	Директива (ЕС) 2016/2370 на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2016 г. за изменение на Директива 2012/34/ЕС по отношение на отварянето на пазара на вътрешни услуги за железопътни пътнически превози и управлението на железопътната инфраструктура.
•	Регламент (ЕС) 2016/2338 на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2016 година за изменение на Регламент (ЕО) № 1370/2007 относно отварянето на пазара на вътрешни услуги за пътнически превози с железопътен транспорт.
2.1. Транспониране на изискванията на Директива (ЕС) 2016/2370 на Европейския парламент и на Съвета от 14 декември 2016 година за изменение на Директива 2012/34/ЕС по отношение на отварянето на пазара на вътрешни услуги за железопътни пътнически превози и управлението на железопътната инфраструктура (OB, L 352 от 23 декември 2016 г., стр. 1), наричана по-нататък „Директива (ЕС) 2016/2370”.
Общата цел на Директива (ЕС) 2016/2370 е по-нататъшното укрепване на управлението на железопътната инфраструктура, като по този начин бъде повишена конкурентоспособността на железопътния транспорт по отношение на другите видове транспорт и бъдещото развитие на Единното европейско железопътно пространство.

С предложените текстове на ЗИД на ЗЖТ се цели:
•	Прецизиране на разпоредби, свързани с гарантиране независимостта на управителя на железопътната инфраструктура по отношение на основните му функции, управлението на трафика и планирането на дейностите по поддръжка, както и по отношение на организацията и вземането на решения във връзка с основните му функции в границите на установените рамки на таксуване и разпределение на капацитета.
С § 3 е направено изменение на чл. 9, ал. 3 от ЗЖТ, като Национална компания „Железопътна инфраструктура“ (НКЖИ) е определена за основен управител на железопътната инфраструктура предвид факта, че законът дава възможност за отдаване на концесия на части от железопътната инфраструктура и съответно концесионерите също стават управители на предоставената им железопътна инфраструктура. В Директива (ЕС) 2016/2370 и свързаното с нея европейско законодателство на основния управител се възлагат специфични функции, като той се задължава да участва и да представлява железопътната мрежа на Република България в Европейската мрежа на управителите на инфраструктура, която се създава с член 1, параграф 5 от Директива (ЕС) 2016/2370 – нов член 7е от Директива 2012/34/ЕС.
С § 48, т. 4 в Допълнителните разпоредби в § 1 от ЗЖТ се създава 
т. 7г, с която се въвежда определението „основни функции“ на управлението на инфраструктурата съгласно член 1, параграф 2, буква „б“ от Директива (ЕС) 2016/2370.
С § 4 се предлагат изменения в чл. 10 от ЗЖТ, като се определят основните функции на НКЖИ като управител на железопътната инфраструктура. В съответствие с член 1, параграф 5 от Директива (ЕС) 2016/2370 – нов член 7а от Директива 2012/34/ЕС, е определено изискването за организационна и управленска независимост на управителя на железопътната инфраструктура по отношение на основните функции.
С § 5 в чл. 20 от ЗЖТ е създадена ал. 3, с която се гарантира, че лицата, на които генералният директор на НКЖИ може да делегира част от своите правомощия, работят безпристрастно и че тяхната безпристрастност не е повлияна от конфликт на интереси.

С § 11 в чл. 33 се прави изменение, с което се въвежда изискването договорите за достъп и използване на железопътната инфраструктура да се актуализират при промени в нормативната уредба, предвид факта, че клаузите в договора са в съответствие с изискванията на закона и подзаконовите актове, както и на приложимите регламенти и решения на ЕК и при тяхната промяна следва да бъдат променяни и договорите.
С § 48 в съответствие с член 1, параграф 2 от Директива (ЕС) 2016/2370 в Допълнителните разпоредби на ЗЖТ, в § 1 се предлагат изменения на т. 2, 6 и 7 и се въвеждат нови определения за „управител на железопътна инфраструктура“, „поддържане на железопътната инфраструктура“ и „експлоатация на железопътната инфраструктура“. Създават се и т. 7а, 7б и 7в, с които се въвеждат определения за „развитие на железопътната инфраструктура“, „обновяване на железопътната инфраструктура“ и „модернизация на железопътната инфраструктура“.
•	Финансова прозрачност на управителя на инфраструктурата:
С § 4 в чл. 10 от ЗЖТ се предлага създаването на ал. 9, съгласно която в съответствие с член 1, параграф 5 от Директива (ЕС) 2016/2370 – нов член 7г, параграф 2 и 3 от Директива 2012/34/ЕС, НКЖИ не трябва да предоставя по какъвто и да е начин заеми на железопътни предприятия, а железопътните предприятия не трябва да предоставят на НКЖИ.
С § 7 се предлага допълнение в чл. 25, ал. 5 от ЗЖТ, съгласно което ограниченията по чл. 10, ал. 6 се прилагат и когато управителят на инфраструктурата е концесионер.
•	Утвърждава се пълното отваряне на пазара за железопътни услуги.
С § 9 се правят изменения на чл. 31 от ЗЖТ, с които се дават права на железопътните превозвачи на достъп при справедливи, недискриминационни и прозрачни условия до железопътната инфраструктура и до обслужващите съоръжения за извършване на всички видове железопътни услуги за превоз на пътници и товари.
По отношение извършването на превоз на пътници железопътните превозвачи имат право да превозват пътници между железопътни гари, разположени в държави - членки на Европейския съюз, включително между железопътни гари, разположени на територията на Република България. Това право може да бъде ограничено за превоза на пътници между железопътни гари, разположени на територията на Република България, включително по алтернативен маршрут, когато такъв превоз вече се извършва въз основа на договор за обществена превозна услуга и може да доведе до нарушаване на икономическото равновесие на сключения договор. Ограничаването на правото на достъп се извършва с решение на изпълнителния директор на Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“, като оценката на икономическото равновесие се извършва при условията и по реда на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/1795 на Комисията от 20 ноември 
2018 година за установяване на процедура и критерии за извършването на оценка на икономическото равновесие в съответствие с член 11 от Директива 2012/34/ЕС на Европейския парламент и на Съвета (OB, L 294 от 21 ноември 2018 г., стр. 5-14), наричан по-нататък „Регламент за изпълнение (ЕС) 
№ 2018/1795” – съгласно новия чл. 31а от ЗЖТ (§ 10 от ЗИД на ЗЖТ).
•	Разширяване правомощията на регулаторния орган.
С § 27 са направени промени в чл. 116, ал. 5 от ЗЖТ, като са създадени четири нови точки съгласно член 1, параграф 14, буква „а“ от Директива (ЕС) 2016/2370 – за допълнение на член 56, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС, с което се дават допълнителни правомощия на ИАЖА като регулаторен орган да следи за управлението на трафика, планирането на обновяването, планираното или непланираното поддържане на железопътната инфраструктура и спазването на изискванията на ЗЖТ. Регулаторният орган има право да упражнява контрол по своя инициатива или по жалба от заявител, който счита, че е третиран несправедливо, дискриминиран е или е увреден по какъвто и да е начин, срещу решение на управител на железопътната инфраструктура, на железопътно предприятие или на оператор на обслужващо съоръжение.
С § 43 са направени съответните промени в чл. 137 от ЗЖТ относно санкциите, които се налагат при неизпълнение на задължения от железопътно предприятие или управител на железопътната инфраструктура, който е третирал несправедливо, дискриминирал е или е засегнал грубо железопътно предприятие, или който не предостави информация, поискана от ИАЖА за изпълнение на регулаторните и контролните й функции по ЗЖТ – в съответствие с член 56, параграф 8 от Директива 2012/34/ЕС.
Останалата част от изискванията на Директива (ЕС) 2016/2370 ще бъдат транспонирани чрез изменения и допълнения на Наредба № 41 от 
27 юни 2001 г. за достъп и използване на железопътната инфраструктура и на Наредба № 42 от 6 юли 2001 г. за лицензиране на железопътни предприятия за превоз на пътници и/или товари.

ІІ. Промени в административнонаказателните разпоредби на ЗЖТ във връзка с изпълнение на Решение № 69 на Министерския съвет от 
2018 година за одобряване на доклад от заседанието на междуведомствената работна група по проблемна област „Независимост на съдебната система и корупцията“, създадена със Заповед № Р-170 от 30 август 2017 г. на министър-председателя за изпълнение на Решение № 617 на Министерския съвет от 2015 г. за приемане на анализ на проблемите, възпрепятстващи нарастването на инвестициите, и на мерки в посочената област (Решение № 69 от 2018).
Въз основа на анализ на административнонаказателните разпоредби на Закона за железопътния транспорт и с цел отстраняване на слабите места и прилагане на мерките, посочени в приложението към т. 2 от Решение № 69 на Министерския съвет от 2018 г., в ЗИД на ЗЖТ се предлагат следните промени:
1. За решаване на проблема, посочен в Решение № 69 на Министерския съвет от 2018 г. като „СЛАБО МЯСТО 1 - Множеството контролни органи с различни контролни правомощия, липсата на конкретика и лоша регламентация на контролните правомощия на администрацията” са предложени:
1.1. МЯРКА № 1 „Ясно дефиниране на пределите на компетентност на контролните органи”.
Въз основа на анализ на издадените съгласно чл. 119 от ЗЖТ наказателни постановления за нарушения на ЗЖТ се предвижда отмяна на чл. 118а от ЗЖТ. Целта е ясно да бъдат регламентирани контролните органи, които имат право да съставят актове при констатиране на нарушения на ЗЖТ, и съответно техните  контролни правомощия.
Контролът по ЗЖТ ще се упражнява от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ съгласно глава седма „Контрол“, както и от Министерството на вътрешните работи - съгласно Закона за Министерството на вътрешните работи. Компетентността на контролните органи е ясно дефинирана: 
1. съгласно чл. 118, ал. 1 от ЗЖТ служителите от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“ извършват проверки и съставят актове при констатиране на нарушения на ЗЖТ; 
2. съгласно чл. 118б от ЗЖТ длъжностни лица, определени от министъра на вътрешните работи, имат право да съставят актове за констатиране на нарушения по чл. 129–132 от ЗЖТ.
1.2. МЯРКА № 2 „Намаляване броя на органите, компетентни да контролират идентични обществени отношения, след детайлен анализ на извършваната от тях дейност”.
С § 29 от ЗИД на ЗЖТ се отменя чл. 118а от ЗЖТ. Целта е да се намали броят на контролните органи с еднакви контролни правомощия.
Съгласно чл. 118а от ЗЖТ:
•	Длъжностно лице, определено от управителя на железопътната инфраструктура/концесионера, има право да съставя актове за констатиране на нарушения по чл. 130-132 от ЗЖТ, когато нарушенията са извършени на територията на предоставените им за ползване обекти от железопътната инфраструктура (чл. 118а, ал. 1 от ЗЖТ);
•	Длъжностно лице, определено от ръководителя на превозвача, може да съставя актове за констатиране на нарушения по чл. 131 от ЗЖТ, извършени в подвижния железопътен състав (чл. 118а, ал. 2 от ЗЖТ).
Правомощията на лицата по чл. 118а се покриват с правомощията на служителите от Изпълнителна агенция „Железопътна администрация“, които имат право да съставят актове за всички случаи на констатирани нарушения на ЗЖТ и от длъжностните лица от органите на МВР – за констатиране на нарушения по чл. 129 – 132 от ЗЖТ.
2. За решаване на проблема, посочен в Решение № 69 на Министерския съвет от 2018 г. като „СЛАБО МЯСТО 6 - Широк диапазон на размерите на наказанията”, са предложени:
2.1. МЯРКА № 8 „Да бъдат преразгледани размерите на глобите и имуществените санкции” и
2.2. МЯРКА № 9 „Да бъде преосмислен широкият диапазон между минимум и максимум на наказанията”.
С § 30–47 от ЗИД на ЗЖТ се предвиждат промени, като са преразгледани размерите на глобите и е премахнат широкият диапазон между минимум максимум на наказанията, регламентирани в чл. 121, 122 и 
чл. 128–141 от  ЗЖТ.
3. За решаване на проблема, посочен в Решение № 69 на Министерския съвет от 2018 г. като „СЛАБО МЯСТО 13 - липса на разпоредби, санкциониращи извършените в условия на „повторност“ и „системност“ административни нарушения”, с § 30, 33 и § 35-38 от ЗИД на ЗЖТ, в глава осма „Административнонаказателни разпоредби“, в чл. 121, 127 и чл. 129-132 се въвежда санкция при повторно и/или при системно нарушение на ЗЖТ или на подзаконовата нормативна уредба.
ІІІ. Мерки за опростяване и привеждане на услугите за бизнеса в съответствие със Закона за ограничаване на административното регулиране и административния контрол върху стопанската дейност (ЗОАРАКСД).
Направени са промени във връзка с несъответствие с разпоредбите на ЗОАРАКСД, констатирани от администрацията на Министерския съвет в резултат от инвентаризация на административните услуги, извършена по проект „Трансформация на модела на административното обслужване“.
С § 13, 16, 21-22 и 24 от ЗИД на ЗЖТ са направени допълнения в чл. 37, чл. 46а, чл. 115б, чл. 115г и чл. 115е от ЗЖТ, с които сроковете за издаване на лицензия за превоз на пътници и/или товари и на разрешение на лица за оценяване, на сертификати, удостоверения и разрешения, издавани от ИАЖА като национален орган по безопасността, са определени в закона. Сроковете за отстраняване на нередовности и за предоставяне на допълнителна информация са определени в съответствие с чл. 7, ал. 2 от ЗОАРАКСД.

ІV. Други изменения:
Със ЗИД на ЗЖТ са направени промени, свързани с отменяне или с коригиране на някои остарели и неактуални разпоредби в ЗЖТ, както и с уточняване на функциите на ИАЖА:
•	С § 1, т. 1, буква „б“ са направени изменения в чл. 7, ал. 1, като се създава нова т. 2а в ЗЖТ относно функцията на ИАЖА да упражнява надзор за изпълнението на изискванията, при които са издадени лицензиите или разрешенията по време на срока на тяхната валидност.
•	С § 1, т. 2 е направено изменение на чл. 7, ал. 2 от ЗЖТ, свързано със задължението на ИАЖА като национален орган по безопасността да води регистър на свидетелствата за управление на локомотив, издадени от агенцията съгласно член 22 от Директива 2007/59/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2007 г. за сертифициране на машинисти, управляващи локомотиви и влакове в рамките на железопътната система на Общността (ОВ, L 315 от 3 декември 2007 г., стp. 51).
•	С § 1, т. 3 в чл. 7 от ЗЖТ е създадена ал. 3, т. 1-3 във връзка с определянето на ИАЖА като национален орган по безопасността да води национален регистър на превозните средства, регистър на разрешенията за въвеждане в експлоатация на стационарни подсистеми и регистър на разрешенията за пускане на пазара на превозни средства с област на употреба – железопътната инфраструктура на Република България.
Националният регистър на превозните средства (на возилата) отговаря на общите спецификации, приети от Европейската комисия с Решение на Комисията от 9 ноември 2007 година за приемане на обща спецификация на националния регистър на подвижния състав, предвиден в член 14, параграфи 4 и 5 от директиви 96/48/ЕО и 2001/16/ЕО (2007/756/ЕО) (ОВ, L 305 от 23 ноември 2007 г., стp. 30).
Съответно с § 20 в чл. 115а се предвижда отменяне на ал. 7 относно воденето от ИАЖА на регистър на превозните средства и на регистър на железопътната инфраструктура относно оперативната й съвместимост. Регистърът на железопътната инфраструктура се води от Национална компания „Железопътна инфраструктура“ съгласно Решение за изпълнение на Комисията от 26 ноември 2014 година относно общите спецификации на регистъра на железопътната инфраструктура и за отмяна на Решение за изпълнение 2011/633/ЕС (2014/880/ЕС) (OB, L 356 от 12 декември 2014 г., 
стр. 489-519).
•	С § 14 в чл. 38, ал. 2, т. 1 са предложени корекции в съответствие с чл. 17, параграф 1 от Директива 2012/34/ЕС, съгласно който железопътното предприятие кандидатства за издаване на лицензия в държавата - членка на Европейския съюз, в която е установено. В чл. 38, ал. 2, т. 3 се предлага промяна на разпоредбата във връзка с възможността кандидатът да има осигурени дизелови мотрисни влакове освен електрически мотрисни влакове.
•	С § 19 се предлага допълнение в чл. 114, ал. 1 от ЗЖТ относно задължението на всички работници, свързани непосредствено с движението на влаковете в гарата, да изпълняват разпорежданията на дежурния ръководител. Мотивите за това са, че с чл. 114, ал. 1, изречение първо, дежурният влаков диспечер и дежурните ръководители в гарите са определени за лицата, които ръководят движението на влаковете. С изречение второ е определено задължението за изпълнение на разпорежданията на дежурния влаков диспечер относно движението на влаковете в участъка. Относно организацията на работата в гарата разпорежданията на дежурния ръководител също са задължителни за лицата, свързани с движението на влаковете в гарата.
•	С § 20 в чл. 115а, ал. 1, 3, 5 и 6 от ЗЖТ са предложени следните изменения във връзка с необходимостта от постигане на съответствие на използваните в текста термини и понятия с използваните в европейското законодателство:
1. В ал. 1 текстът в скобите е заличен, тъй като не е актуален и не покрива обхвата на понятието „железопътна система“ съгласно Директива (ЕС) 2016/797. Както е посочено в текста, железопътната система се разделя на подсистеми. 
2. Съгласно чл. 115а, ал. 2 от ЗЖТ подсистемите са структурни и функционални и са определени с наредбата по чл. 5, т. 2 от ЗЖТ. Подсистемите на железопътната система са определени в съответствие с Приложение ІІ на Директива (ЕС) 2016/797.
3. В ал. 3 съществуващият текст е прецизиран, като е посочено, че техническите спецификации за оперативна съвместимост (ТСОС) се определят от Европейската комисия. Съгласно член 5, параграф 1 от Директива (ЕС) 2016/797, за да се определят специфичните цели на всяка ТСОС, на Европейската комисия се предоставя правомощието да приема делегирани актове в съответствие с член 50 от директивата. При приемането на тези делегирани актове Европейската комисия обосновава необходимостта от нови или съществено изменени ТСОС.
4. В ал. 5 и 6 са въведени термините „нотифицирани органи“ и „определени органи“ в съответствие с член 2, т. 42 от Директива (ЕС) 2016/797 относно определението за „орган за оценяване на съответствието“.
•	С § 9 се предлага отменяне на разпоредбите на чл. 31, ал. 5-6 от ЗЖТ, свързани с международни обединения. Предложението е свързано с това, че се отваря пазарът на вътрешните услуги за железопътен превоз на пътници, с което се цели засилване на конкурентния натиск върху пазара на железопътни услуги с оглед на увеличаване на количеството и подобряване на качеството на услугите за превоз на пътници и товари.

Очакваните резултати от прилагането на разпоредбите, включени в проекта на ЗИД на ЗЖТ, са:
1.	националното законодателство ще бъде хармонизирано и приведено в съответствие с европейското чрез транспониране на част от Директива (ЕС) 2016/2370, което ще допринесе за разширяването обхвата на единното европейско железопътно пространство на принципа за свободен достъп, така че да се прилага и за вътрешните железопътни пазари, и за реформирането на управлението на управителите на железопътната инфраструктура с цел да се осигури равен достъп до нея.
2.	националното законодателство ще бъде хармонизирано и приведено в съответствие с европейското чрез транспониране на част от Директива (ЕС) 2016/798, което ще допринесе за развитието и усъвършенстването на безопасността на железопътния транспорт, както и за подобрен достъп до пазара на железопътни услуги чрез установяване на обща регулаторна рамка за безопасност на железопътния транспорт, хармонизиране на правилата за безопасност, издаването на сертификати за безопасност на железопътните предприятия, разпределяне на задачите и ролите на националния орган по безопасността.
3.	националното законодателство ще бъде хармонизирано и приведено в съответствие с европейското чрез транспониране на част от Директива (ЕС) 2016/797, което ще допринесе за рационализиране и хармонизиране на процедурите за издаване на разрешение за пускане на пазара или за въвеждане в експлоатация на структурни подсистеми на железопътната система с цел - изграждането на единното европейско железопътно пространство и намаляване на разходите и продължителността на процедурите за издаване на разрешения.
4.	тежестта за бизнеса и администрацията ще бъде намалена чрез въвеждане на системата за обслужване на „Едно гише“ при подаване на заявления от кандидатите за получаване на единен сертификат за безопасност, на разрешение за пускане на пазара на превозно средство или на разрешения за типове превозни средства.
5.	санкционният режим ще бъде допълнен при нарушения на законодателството във връзка с несправедливо или дискриминационно третиране на железопътни предприятия от управител на железопътна инфраструктура, оператор на обслужващо съоръжение или друго железопътно предприятия, както и непредоставяне на информация, с което се възпрепятства изпълнението на контролните и регулаторните функции на ИАЖА като регулаторен орган и като национален орган по безопасността в железопътния транспорт.
6.	законът за железопътния транспорт ще бъде актуализиран и чрез отменяне или коригиране на остарели и неактуални разпоредби.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

(Бойко Борисов)

Р е п у б л и к а   б ъ л г а р и я
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

№……….………………….		
……………………. 2019 г.	
ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-жа ЦВЕТА КАРАЯНЧЕВА

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО КАРАЯНЧЕВА,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение ................... на Министерския съвет от 2019 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за железопътния транспорт.

Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за железопътния транспорт.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
5. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

  (Бойко Борисов)