Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З  А  К  О  Н

ЗА изменение и допълнение на Закона за електронното управление

(oбн., ДВ, бр. 46 от 2007 г.; изм. и доп., бр. 82 от 2009 г., бр. 20 от 2013 г., бр. 40 от 2014 г., бр. 13, 38, 50, 62 и 98 от 2016 г. и бр. 88 и 94 от 2018 г.)

§ 1.	В чл. 1 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Този закон урежда обществените отношения между административните органи, свързани с работата с електронни документи и предоставянето на административни услуги по електронен път, както и обмена на електронни документи между административните органи.“
2.	Създава се нова ал. 4:

„(4) Този закон не се прилага за Министерството на отбраната, Министерството на вътрешните работи, Държавна агенция „Национална сигурност“, Държавна агенция „Разузнаване“, Държавна агенция „Технически операции“, Служба „Военна информация“ и Националната служба за охрана, освен в случаите на предоставяне на административни услуги по електронен път и обмен на електронни документи между административните органи.“

3.	Досегашната ал. 4 става ал. 5.

§ 2.	В чл. 3 накрая се добавя „и чиито системи отговарят на изискванията на наредбата по чл. 7г, ал. 6“.
§ 3.	В чл. 4, ал. 3 думите „на ръка“ се заменят с „на хартиен носител“, а думите „или се предоставят на хартиен носител“ се заличават.

§ 4.	В чл. 5 се правят следните изменения и допълнения:
1. Алинея 2 се изменя така:
„(2) При заявяването на съответната електронна административна услуга лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 са длъжни да осигурят възможност на гражданите и организациите да се идентифицират:
1. по реда на Закона за електронната идентификация и/или чрез средства за електронна идентификация, издавани и поддържани от административни органи и определени с решение на Министерския съвет;
2. по реда на схема за електронна идентификация на държава - членка на Европейския съюз, за която е извършено уведомяване съгласно член 9, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 910/2014.”
2. Създават се ал. 3 и 4:
„(3) Средствата за електронна идентификация по чл. 5, ал. 2, т. 1, предложение второ, трябва да се оперативно съвместими и интегрирани със системата за електронна автентикация, изградена и поддържана от Държавна агенция „Електронно управление.
(4) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 посочват от нормативно регламентираните средства за електронна идентификация, средствата, чрез които гражданите и организациите да заявяват предоставяните от тях електронни административни услуги, и нивата им на осигуреност в съответствие с чл. 8 от Регламент (ЕС) № 910/2014, както и ги оповестяват чрез официалната си интернет страница или по друг публично достъпен начин. Административните органи вписват средствата за електронна идентификация, чрез които гражданите и организациите заявяват предоставяните от тях електронни административни услуги, в административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.“
§ 5.	В чл. 6, ал. 2 думите „и секунди“ се заменят със „секунди и милисекунди“.
§ 6.	В чл. 7 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Заглавието се изменя така: 
„Правила по области на политики“
2.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Министрите могат да приемат наредби за определяне на особени правила за предоставяне на електронни административни услуги, за обмена на електронни документи между административните органи, гражданите и организациите и за вътрешния обмен на електронни документи в рамките на отделните администрации в съответните области на политики. Тези наредби се приемат, когато организацията на работата и процесите в съответните области на политики изискват създаването на специален ред, спазването на по-строги изисквания за мрежова и информационна сигурност или за тях са установени специални стандарти за оперативна съвместимост.”
3.	В ал. 5 думата „секторни“ се заличава, а след думите „електронно управление“ се добавя „в съответните области на политики“.
§ 7.	В чл. 7б  ал. 2 се изменя така:
„(2) За председател на агенцията може да бъде назначено лице, което има завършено висше образование с образователно-квалификационна степен „магистър” и най-малко 5-годишен опит в управлението или координирането на дейности в сферата на информационните технологии, електронното управление или мрежовата и информационната сигурност.”
§ 8.	Член 7в се изменя така:
„Чл. 7в. Председателят на агенцията:
1. провежда държавната политика в следните области:
а) електронното управление;
б) електронните удостоверителни услуги;
в) електронната идентификация;
г) инфраструктурата за пространствена информация;
д) информацията от обществения сектор в машинночетим отворен формат;
2. разработва проекти на нормативни актове на Министерския съвет в областта на електронното управление и използването на информационните и комуникационните технологии в дейността на административните органи и техните администрации;
3. разработва Стратегия за развитие на електронното управление в Република България, която се предлага за приемане от Министерския съвет;
4. одобрява стратегии за развитие на електронното управление по области на политики и утвърждава, и контролира изпълнението на плановете за реализацията им;
5. разработва и предлага за приемане от Министерския съвет единна политика за информационните ресурси, издава методически указания и координира нейното изпълнение;
6. утвърждава и развива Архитектура на електронното управление в Република България и следи за нейното прилагане, координира разработването и одобрява проектите на архитектури за развитие на електронното управление по области на политики, изготвени от съответния компетентен заместник министър-председател или министър, и следи за изпълнението на приетите архитектури по области на политики;
7. осъществява методическо ръководство, координация и контрол върху дейностите за прилагане на изискванията за обмена на електронни документи между административните органи и с гражданите и организациите и вътрешния оборот на електронни документи и тяхното последващо архивиране, както и на документи на хартиен носител в администрациите;
8. осъществява преглед на съответствието на дейностите на административните органи, финансирани със средства от държавния бюджет, от общинските бюджети и от други източници, с утвърдените политики, стратегически документи и програми, дава насоки и съгласува документите по чл. 7г, ал. 2, т. 1, 2 и 3, предложение второ, в областта на електронното управление и информационните и комуникационните технологии по ред, определен с наредбата по чл. 7г, ал. 6;
9. участва в приоритизирането, координира и контролира реализирането на електронни административни услуги и информационни системи в администрациите;
10. утвърждава проектни предложения и дейности, както и изменения на проекти и дейности, координира и контролира изпълнението на проектите за електронно управление, информационни и комуникационни технологии на административните органи, финансирани със средства от държавния бюджет, от структурните и инвестиционните фондове на Европейския съюз и от други източници;

11. удостоверява съответствието на информационните системи с изискванията за оперативна съвместимост и осъществява контрол върху административните органи за спазване на тези изисквания;
12. координира и подпомага интеграцията на информационните системи за електронно управление на административните органи с тези на държавите – членки на Европейския съюз;
13. реализира проекти за електронно управление със значение за всички администрации;
14. изгражда и координира споделените ресурси на електронното управление, изгражда и развива среда за конфигуриране и тестване на електронни административни услуги върху тях и координира конфигурирането и въвеждането на тези услуги;
15. изгражда, води и поддържа регистрите по този закон;
16. изгражда, координира и контролира функционирането на единния портал за достъп до електронни административни услуги;
17. издава методически указания и подпомага администрациите в дефинирането на структурата и съдържанието на наборите от данни за публикуване в портала за отворени данни по Закона за достъп до обществена информация;
18. осъществява методическо ръководство, координация и контрол върху дейностите по изграждането, поддържането и използването на национална инфраструктура за пространствена информация и осъществява правомощията по Закона за достъп до пространствени данни;
19. изготвя отчет за състоянието и годишен план за развитието и обновяването на информационните ресурси в администрацията и информационните ресурси на Единната електронна съобщителна мрежа на държавната администрация и за нуждите на националната сигурност;
20. осъществява контрол върху изпълнението на задълженията на първичните администратори на данни по чл. 3 и контролира изпълнението на изискванията по чл. 58а;
21. упражнява и други правомощия, предвидени в закон или в друг нормативен акт.”

§ 9.	В чл. 7г се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 след думите „система за“ се добавя „извършване на“, а думите „в дейността на административните органи и техните администрации“ се заличават.
2.	В ал. 2 след думата „предоставят“ се добавя „документи и“.
3.	В ал. 6 думите „по чл. 7в, т. 9“ се заменят с „на документите по 
ал. 2, т. 1, 2 и 3, предложение второ“ и след тях се поставя запетая.
4.	Създават се ал. 7-9:
„(7) При изготвяне на 3-годишните бюджетни прогнози и на проектобюджетите за следващата година административните органи отделят разходите, предвидени за електронно управление и използваните от тях информационни и комуникационни технологии, от другите средства за текущи и капиталови разходи. Отделените разходи се предоставят за съгласуване по реда на ал. 6.
(8) В разходите на административните органи, предвидени за електронно управление и използваните от тях информационни и комуникационни технологии, задължително се включват средства за поддръжка на съществуващите в административния орган системи. Системите, за които не е предвидена поддръжка, се снемат от експлоатация по ред, определен в наредбата по чл. 12, ал. 4.
(9) Документите за съгласуване по ал. 2, т. 1, 2 и 3, предложение второ, се определят при условията и по реда на съответната бюджетна процедура.”
§ 10.	В чл. 7д се правят следните изменения:
1.	Заглавието се изменя така: 
„Регистър на проектите“
2.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Председателят на агенцията създава и поддържа публичен електронен регистър на проектите в областта на електронното управление, информационните и комуникационните технологии на административните органи, който съдържа информация за:
1. утвърдени и отхвърлени проектни предложения и откази за утвърждаване, издадени от агенцията;
2. общите и специфичните цели на утвърдените проекти, очакваните резултати и измерими индикатори за резултат;
3. основните дейности с индикативни бюджети и план-график за изпълнение;
4. техническите спецификации за обществени поръчки по чл. 58а;
5. изпълнението на проектите и постигнатите резултати, включително финансов ефект и оценка на качеството на изпълнение.“
3.	В ал. 3, изречение второ думата „Служителите“ се заменя с „Тези служители“.
4.	В ал. 5 думата „воденето“ и запетаята след нея се заличават.
§ 11.	В чл. 7ж се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 3 думите „30 август“ се заменят с „31 март“.
2. Създават се ал. 4-6:
„(4) Административните органи определят със заповед вътрешния ред на провеждане на тестовете на информационните системи и техните функционалности, включително и за съответствието с техническото задание, както и отговорните за това лица.
(5) Внедряването в експлоатация на информационна система се извършва със заповед на административния орган, вписана в регистъра по чл. 61 от Закона за администрацията.
(6) Не се допуска внедряването в експлоатация на информационни системи, които не са успешно преминали тестове на всички компоненти, модули и функционалности.“
§ 12.	В чл. 7з  ал. 1 се изменя така:
„(1) Всички проекти на нормативни актове, които регулират отношения, свързани с електронното управление, се съгласуват от вносителите им с председателя на Държавна агенция „Електронно управление.”
§ 13.	В глава първа „а” се правят следните изменения и допълнения:
1. Раздел II се отменя.
2. Създава се раздел IV „Системна интеграция“ с чл. 7с:

„Раздел IV 
Системна интеграция

Чл. 7с. Дейностите по системна интеграция включват изграждане, поддържане, развитие и наблюдение на работоспособността на информационните системи, използвани от административните органи.“
§ 14.	В чл. 8 се създават ал. 4-6:
„(4) Възможността за предоставяне на административна услуга по електронен път се вписва в Административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.
(5) Електронните форми за заявяване на електронни административни услуги се описват по модел, утвърден от председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, и се публикуват в Административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.
(6) Електронните образци на резултати от услугата се разработват по модел, утвърден от председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, и се публикуват в Административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.“
§ 15.	В чл. 10 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Заглавието се изменя така:
„Задължение за вписване и разгласяване на предоставяните електронни административни услуги“
2.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Доставчикът на електронни административни услуги разгласява по разбираем и достъпен начин предоставяните от него услуги, както и основния работен процес при заявяване и предоставяне на електронни административни услуги.”
3.	Създава се нова ал. 2:
„(2) Когато доставчикът на електронни административни услуги е административен орган, той вписва информацията по изречение първо в административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.“
4.	Досегашните ал. 2 и 3 стават съответно ал. 3 и 4.
§ 16.	В чл. 12 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 2 след думата „увреждания“ се поставя запетая и се добавя „чрез портала по ал. 1“.
2. В ал. 4 думите „за електронните административни услуги“ се заличават.
§ 17.	В чл. 20  т. 1 се изменя така:
„1. чрез потребителски интерфейс:

а) чрез персонален профил, регистриран в информационна система за сигурно електронно връчване, поддържана от Държавна агенция „Електронно управление“, като модул на единния портал за достъп до електронни административни услуги, който позволява получаване на съобщение, съдържащо информация за изтегляне на съставения документ,  или
б) чрез електронен адрес, който позволява получаване на съобщение, съдържащо информация за съставения документ от информационна система за сигурно електронно връчване;“.
§ 18.	В чл. 26 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 думите „информационна система за сигурно връчване“ се заменят с „информационна система за сигурно електронно връчване, поддържана от Държавна агенция „Електронно управление“ и след тях се поставя запетая.
2.	В ал. 4 думите „информационна система за сигурно връчване“ се заменят с „информационна система за сигурно електронно връчване, поддържана от Държавна агенция „Електронно управление“ и след тях се поставя запетая.
3. Създава се ал. 5:
„(5) Подаването на документи и връчването на документи по електронен път, свързано с предоставянето на електронни административни услуги, се осъществява и чрез система за сигурно електронно връчване, поддържана от Държавна агенция „Електронно управление.”
§ 19.	В чл. 40 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1 думите „административните органи“ се заменят с „лицата по чл. 1, ал. 1 и 2“ и накрая се поставя запетая и се добавя „доколкото в закон не е предвидено друго“.
2. Алинея 2 се отменя.
§ 20.	В чл. 42, ал. 2 думите „всяка администрация разработва“ се заменят с „лицата по чл. 1, ал. 1 разработват“ и думите „структурата й“ се заменят със „структурата им“.
§ 21.	В чл. 43  ал. 2 се изменя така:
„(2) Общите изисквания за оперативна съвместимост към информационните системи, електронни регистри и електронни административни услуги се определят с наредба на Министерския съвет.”
§ 22.	Създава се чл. 49а:
„Регистър на регистрите
Чл. 49а. (1) Председателят на Държавна агенция „Електронно управление” води регистър на регистрите, в който се вписват регистри и бази данни на първичните администратори на данни, в които се съдържат първични данни.
(2) Условията и редът за вписването в регистъра по ал. 1 се определят с наредбата по чл. 7г, ал. 6.“

§ 23.	Член 52 се изменя така:
„Чл. 52. (1) Административните органи заявяват вътрешни електронни административни услуги помежду си чрез подаване на стандартизирана заявка въз основа на технологичното описание на услугата, вписано в административния регистър по чл. 61 от Закона за администрацията.
(2) Услугата по ал. 1 се предоставя в стандартизирания формат при условията и по реда на наредбата по чл. 61, ал. 5 от Закона за администрацията.”
§ 24.	В чл. 58а се правят следните изменения и допълнения:
1. В заглавието думата „задания“ се заменя със „спецификации“.
2. Основният текст се изменя така:
„Чл. 58а. При изготвяне на технически спецификации за провеждане на обществени поръчки за разработка, надграждане или внедряване на информационни системи или електронни услуги административните органи задължително включват в спецификациите следните изисквания:“.
3. В т. 1:
а) след думата „разработване“ се добавя „или надграждане“;
б) в буква „в“ думите „поддържани от агенцията съгласно чл. 7в, 
т. 18“ и запетаята пред тях се заличават.
4. В т. 5 след думите „оперативна съвместимост“ се добавя 
„и мрежова“.
5. В т. 6 след думите „оперативна съвместимост“ се добавя 
„и мрежова“.
6. В т. 7 думите „както и да се осигури непрекъсната поддръжка на актуалните стандарти за информационна сигурност“ и запетаята пред тях се заличават.
7. Точка 9 се изменя така:
„9. да осигурява възможности за електронна идентификация съгласно чл. 5.”
§ 25.	Член 58б се изменя така:
„Чл. 58б. (1) Съответствието на техническите спецификации с установените нормативни изисквания по чл. 58а се удостоверява от председателя на агенцията при условията и по реда на наредбата по чл. 7г, 
ал. 6.
(2) По реда на ал. 1 се удостоверяват само техническите спецификации за обществени поръчки с прогнозна стойност, по-голяма или равна на стойността по прага по чл. 20, ал. 4, т. 2 от Закона за обществените поръчки.”
§ 26.	В глава четвърта се създава раздел VI:
„Раздел VI
Достъпност на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения и разглеждане на спорове
Достъпност на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения
Чл. 58в. (1) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 осигуряват достъпност на съдържанието на своите интернет страници и мобилни приложения, като осигуряват съдържанието да отговаря на стандартите, на европейските стандарти и на хармонизираните стандарти, определени съгласно чл. 6 от Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 
26 октомври 2016 г. относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L, 327/10 от 2.12.2016 г.), наричана по-нататък „Директива (ЕС) № 2016/2102”.
(2) Задължението по ал. 1 не се отнася за интернет страниците и мобилните приложения:
1. на обществените радио- или телевизионни оператори и доставчици на медийни услуги и лицата, предоставящи обществена услуга за телевизионно и радиоразпръскване;
2. на публичноправни организации – юридически лица с нестопанска цел, ако не предоставят услуги, които:
а) са предназначени да задоволяват потребностите на хора с увреждания или са предназначени за тях;
б) услуги не са от съществено значение за обществеността;
3. на училища, детски градини или ясли, за съдържанието, което не е свързано с предоставяни електронни административни услуги;
4. по отношение на следното съдържание на интернет страниците и мобилните приложения:
а) излъчвано в реално време медийно съдържание с определено времетраене;
б) онлайн карти и картографски услуги, ако основната информация е предоставена по достъпен цифров начин за картите, предназначени за навигационно използване;
в) съдържание - собственост на трето лице, което не е финансирано или разработено от съответния орган или организация по ал. 1, нито се намира под контрола й;
г) репродукция на обекти от сбирки на културното наследство, когато достъпността не може да се осигури от съображения за опазването на съответния обект или автентичността на репродукцията или поради липсата на автоматизирани икономически ефикасни решения за лесното извличане на текст от ръкописи или други обекти от сбирки на културното наследство и неговото преобразуване в достъпно съдържание.
(3) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 могат да се освободят изцяло или частично от изпълнението на задълженията за достъпност на интернет страниците и мобилните приложения по ал. 1, ако изпълнението води до прекомерна тежест за съответното лице. Прекомерната тежест се установява чрез  оценка на тежестта.
(4) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 изготвят и публикуват на видно място в официалните си интернет страници и мобилните си приложения декларация за достъпност съгласно Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1523 на Комисията от 11 октомври 2018 г. за създаване на образец на декларация за достъпност в съответствие със Директива (ЕС) № 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L 256, 2018 г.). На всяка друга интернет страница на лицето по чл. 1, ал. 1 или 2 се публикува хипервръзка към текста на декларацията, публикувана на официалната интернет страница на лицето.
(5) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 най-малко веднъж годишно актуализират своите декларации за достъпност.
(6) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 насърчават и улесняват обучението на служителите си, за да гарантират актуални познания за изискванията за достъпност при създаване, управление и актуализиране на достъпното съдържание на интернет страниците и мобилните си приложения, и поставят изисквания към квалификацията на изпълнителя относно осигуряване на достъпността при провеждането на обществени поръчки, чийто обхват включва изграждане и надграждане на интернет страници и мобилни приложения.
(7) С наредбата по чл. 12, ал. 4 се определят:
1. прилагането на изключения от задължението за достъпност на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения;
2. редът и условията за изготвянето и одобряването на оценката по ал. 3 и изискванията към нейното съдържание.
Разглеждане на спорове
Чл. 58г. (1) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 посочват в декларацията за достъпност по чл. 58в, ал. 4 процедурата и сроковете, в които разглеждат сигнали на граждани и организации за нарушения на изискванията за достъпност на съдържанието на интернет страница или мобилно приложение на съответния орган или организация.
(2) Подателят на сигнала може да подаде жалба до председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, ако лицето по чл. 1, ал. 1 или 2:
1. не отговори на сигнала в срока, посочен в декларацията за достъпност;
2. не признае основателността на сигнала;
3. не предприеме мерките за отстраняване на нарушението на достъпността, посочени в отговора на сигнала.”
§ 27.	В чл. 59 се правят следните изменения и допълнения:
1. досегашният текст става ал. 1.
2. Създава се ал. 2:
„(2) За осъществяване на контрола председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ може да оправомощи със заповед и други служители на агенцията.”
§ 28.	Създава се член 59а:
„Правомощия при упражняване на контрола
Чл. 59а. (1) В изпълнение на своите функции председателят или оправомощените по чл. 59, ал. 2 служители на агенцията имат право:
1. да извършват проверки в подлежащите на контрол обекти, в които се намират комуникационните и информационните системи, съоръжения и технически средства, за което административните органи и организациите са длъжни да им осигуряват достъп;
2. да получават достъп до оригинални документи, данни, сведения, справки и други носители на информация, свързани с осъществяването на контрола, от проверяваните лица, както и да изискват заверени копия от документи във връзка с осъществяването на контрола и/или с установяването на административни нарушения по този закон;
3. да проверяват счетоводни, търговски или други книги или документи и носители на информация, както и други документи, свързани с осъществяването на контрола и/или с установяването на административни нарушения по този закон.
(2) Административните органи, длъжностните лица и организациите са длъжни да оказват съдействие на оправомощените служители от Държавна агенция „Електронно управление“ при осъществяване на техните правомощия.”

§ 29.	Създава се чл. 59б:
„Принудителни административни мерки
Чл. 59б. (1) За предотвратяване и преустановяване на нарушенията по този закон и нормативните актове по прилагането му, както и за отстраняване на вредните последици от тях председателят или оправомощените по чл. 59, ал. 2 служители на Държавна агенция „Електронно управление” след даване на задължителни предписания на административните органи и съгласно критерии, определени с наредбата по чл. 7г, ал. 6, могат да прилагат следните принудителни административни мерки:
1. да спират въвеждането в експлоатация на комуникационни и информационни системи, съоръжения и технически средства, ако не са спазени правилата и изискванията на този закон и нормативните актове по прилагането му;
2. да спират експлоатацията на комуникационни и информационни системи, съоръжения и технически средства, ако не са спазени правилата и изискванията на този закон и нормативните актове по прилагането му.
(2) Принудителните административни мерки по ал. 1 могат да се обжалват по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“
§ 30.	В чл. 60, ал. 2 думите „проверки на“ се заменят с „проверки за установяване на съответствието по критериите за“.
§ 31.	Създава се чл. 60а:
„Контрол за достъпност на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения и докладване
Чл. 60а. (1) Контролът върху съответствието на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения с изискванията за достъпност по чл. 58в се осъществява от председателя на Държавна агенция „Електронно управление“ по методика съгласно Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1524 на Комисията от 11 октомври 2018 година за установяване на методиката за наблюдение и реда и условията за докладване от държавите членки в съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L 256, 2018 г.).
(2) Председателят на Държавна агенция „Електронно управление“:
1. извършва наблюдение и проверки за съответствието на интернет страниците и мобилните приложения на лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 с изискванията за достъпност и преглед на оценките по чл. 58в, ал. 3;
2. разглежда жалбите по чл. 58г, ал. 2 срещу лицата по чл. 1, ал. 1 и 2  за неизпълнение на изискванията за достъпност или неспазване на процедурата за разглеждане на сигнали, установена от съответното лице.
(3) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 по искане на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, в 14-дневен срок от отправяне на искането представят данни и информация, необходими за наблюденията и проверките.
(4) Министърът на труда и социалната политика по искане на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, в 14-дневен срок от искането представя обвързващо становище по въпроси, които нямат технически характер и са свързани със специфичните нужди на хората с увреждания, когато такива въпроси възникнат при наблюденията, проверките и прегледите по ал. 2, т. 1 или при разглеждането на жалбите по ал. 2, т. 2.
(5) При разглеждането на жалбата по чл. 58г, ал. 2, т. 2 председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ с решение:
1. дава задължителни указания, ако установи нарушение на изискванията за достъпност на съдържанието по чл. 58в или на наредбата по чл. 12, ал. 4, и посочва срок за изпълнението им от лицето по чл. 1, ал. 1 и 2;
2. отхвърля жалбата, ако не установи нарушение.
(6) Решението по ал. 5 подлежи на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“
§ 32.	Създава се чл. 60б:
„Чл. 60б. (1) Председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ предоставя на министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията данните за наблюдението, посочени в чл. 8, параграф 5 от Директива 2016/2102 и в Приложение II от Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1524 на Комисията от 11 октомври 2018 г. за установяване на методиката за наблюдение и реда и условията за докладване от държавите членки в съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор, до 1 юли на следващата периода на наблюдение година.
(2) Министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията въз основа на данните по ал. 1 до 1 септември на следващата периода на наблюдението година изготвя доклад за наблюдението.
(3) Докладът по ал. 2 се публикува на интернет страниците на Министерството на транспорта, информационните технологии и съобщенията и на Държавна агенция „Електронно управление“.
(4) Министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията представя пред Европейската комисия доклада по ал. 2 в сроковете по чл. 8, параграф 4 от  Директива (ЕС) № 2016/2102.”
§ 33.	Член 63 се изменя така:
„Чл. 63. (1) Длъжностно лице, което извърши или допусне извършването на нарушение по чл. 2, ал. 1, чл. 3, 4, чл. 5, ал. 2, чл. 6, ал. 1, 
чл. 7д, ал. 3, чл. 7е, ал. 3 и 4, чл. 7ж, ал. 1, чл. 8, ал. 2 и 3, чл. 10, чл. 11, 12, 13, 14, 15, 16, чл. 30-38, чл. 40, чл. 42, ал. 2, чл. 43, 44, 46, 52, 53, 56, 58а и 
чл. 59а, ал. 2, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв., освен ако деянието не съставлява престъпление.
(2) Длъжностно лице, което извърши или допусне извършването на нарушение по чл. 7г, ал. 2, 3, 4, 7 и 8, се наказва с глоба в размер от 1500 до 
4500 лв., освен ако деянието не съставлява престъпление.
(3) При повторно нарушение глобата по ал. 1 е в размер от 1500 лв. до 3000 лв., а по ал. 2 е в размер от 4500 до 15 000 лв.
(4) В случаите по ал. 1 лицето, осъществяващо публична функция, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв., а когато организацията, предоставяща обществени услуги, е юридическо лице или едноличен търговец, й се налага имуществена санкция в размер от 1500 до 15 000 лв.
(5) При повторно нарушение глобата по ал. 4 е в размер от 3000 до 15 000 лв., а имуществената санкция по ал. 4 е в размер от 4500 до 25 000 лв.“

§ 34.	Член 64 се изменя така:
„Чл. 64. (1) Длъжностно лице, което не предостави информацията по чл. 60а, ал. 3, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв.
(2) При повторно нарушение глобата по ал. 1 е в размер от 1500 до 3000 лв.
(3) Длъжностно лице, което не изпълни указанията по чл. 60а, ал. 5, т. 1, се наказва с глоба в размер от 1500 до 3000 лв.
(4) При повторно нарушение глобата по ал. 3 е в размер от 1500 до 4500 лв.“
§ 35.	Създава се чл. 64а:
„Чл. 64а. (1) Длъжностно лице, което извърши или допусне извършването на нарушение на този закон или на издадените въз основа на него актове, за което не е предвидено друго наказание, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв.
(2) Лицето, осъществяващо публична функция, в случаите по ал. 1 се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв., а когато организацията, предоставяща обществени услуги, е юридическо лице или едноличен търговец, й се налага имуществена санкция в размер от 1500 до 15 000 лв.“
§ 36.	Създава се чл. 64б:
„Чл. 64б. (1) Който не изпълни дадено му задължително предписание по чл. 59б, ал. 1, т. 1, се наказва с глоба в размер от 500 до 
1500 лв., а когато е юридическо лице или едноличен търговец, му се налага имуществена санкция в размер от 1500 до 15 000 лв.
(2) Който не изпълни дадено му задължително разпореждане по 
чл. 7и, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 лв., а когато е юридическо лице или едноличен търговец, му се налага имуществена санкция в размер от 1500 до 15 000 лв.“
§ 37.	В чл. 65, ал. 2 думите „или оправомощени от него длъжностни лица“ се заменят с „или оправомощено от него длъжностно лице“.
§ 38.	В § 1 от Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1.	В т. 24 думата „националната“ се заличава, а думата „стратегия“ се заменя със „стратегията“.
2.	Точка 31 се изменя така: 

„31. „система за сигурно електронно връчване“ е електронна препоръчана поща по смисъла на  Регламент (ЕС) № 910/2014 и система, чрез която се удостоверява моментът на изпращане, получаване и връчване, както и се гарантира идентификацията, авторството и интегритетът на лицето, което изпраща, получава или връчва електронни документи или електронни изявления чрез системата.“

3.	Създават се т. 36-50:
„36. „Архитектура на електронното управление“ е структурирано комплексно описание на основополагащите елементи на електронното управление, на техните взаимовръзки, на основните процеси, дейности и информационни ресурси на национално ниво, реализиращи стратегията за развитие на електронното управление.
37. „Архитектура по област на политика“ е неразделна част от архитектурата на електронното управление, представляваща структурирано, комплексно описание на елементите на електронното управление в конкретна област на политика, което включва взаимовръзките на тези елементи, основните процеси, взаимодействието със системите на национално ниво, дейностите и информационните ресурси на ниво съответната област, реализиращи стратегията за развитие на електронното управление.
38. „Електронна автентикация“ е хоризонтална система за идентификация на всички участващи в електронното управление субекти, обекти и информационни системи.
39. „Електронно управление“ е реализиране от административните органи на правните взаимовръзки, административни процеси и услуги и на взаимодействието с потребителите, с лицата, осъществяващи публични функции, и с организациите, предоставящи обществени услуги, чрез използване на информационни и комуникационни технологии, осигуряващи по-високо ниво на ефективност на управлението.
40. „Информационни и комуникационни технологии“ са технологии за създаване, обработка, съхраняване и обмен на цифрова информация в различни формати чрез използване на хардуер.
41. „Информационна система“ е приложение, услуга, актив на информационните технологии или всеки друг компонент, обработващ информация.
42. „Националният екип за реагиране при инциденти в компютърната сигурност“ е екипът по смисъла на чл. 17 от Закона за киберсигурност.
43. „Проект“ е всеки проект или дейност на административен орган, свързани с електронното управление, информационните и комуникационните технологии или с предоставянето на електронни административни услуги.
44. „Средство за електронна идентификация“ е средство за електронна идентификация по смисъла на чл. 3, т. 2 от  Регламент (ЕС) 
№ 910/2014.
45. „Мобилно приложение“ е мобилно приложение по смисъла на 
чл. 3, т. 2 от  Директива (ЕС) 2016/2102.
46. „Медийно съдържание с определено времетраене“ е медийно съдържание с определено времетраене по смисъла на чл. 3, т. 6 от Директива (ЕС) 2016/2102.
47. „Обекти от сбирки на културното наследство“ са обекти от сбирки на културното наследство по смисъла на чл. 3, т. 7 от  Директива (ЕС) 2016/2102.
48. „Стандарт“ е стандарт по смисъла на чл. 2, т. 1 от Регламент (ЕС) № 1025/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 г. относно европейската стандартизация, за изменение на директиви 89/686/ЕИО и 93/15/ЕИО на Съвета и на директиви 94/9/ЕО, 94/25/ЕО, 95/16/ЕО, 97/23/ЕО, 98/34/ЕО, 2004/22/ЕО, 2007/23/ЕО, 2009/23/ЕО и 2009/105/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на Решение 87/95/ЕИО на Съвета и на Решение № 1673/2006/ЕО на Европейския парламент и на Съвета (ОВ, L 316/12 от 14 ноември 2012 г.).
49. „Европейски стандарт“ е европейски стандарт по смисъла на 
чл. 2, т. 1, буква „б“ от Регламент (ЕС) № 1025/2012.
50. „Хармонизиран стандарт“ е хармонизиран стандарт по смисъла на чл. 2, т. 1, буква „в“ от Регламент (ЕС) № 1025/2012.”

Допълнителна разпоредба
§ 39.	Този закон въвежда изисквания на Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L, 327/10 от 2.12.2016 г.).

Преходни и заключителни разпоредби

§ 40.	В Закона за отбраната и въоръжените сили на Република България (обн., ДВ, бр. 35 от 2009 г.; изм. и доп., бр. 74, 82, 93 и 99 от 2009 г., 
бр. 16, 88, 98 и 101 от 2010 г., бр. 23, 48, 99 и 100 от 2011 г., бр. 20, 33 и 38 от 
2012 г., бр. 15, 66 и 68 от 2013 г., бр. 1 и 98 от 2014 г., бр. 14, 24, 61, 79 и 88 от 
2015 г., бр. 13, 17, 50, 81, 98 и 103 от 2016 г., бр. 58, 85 и 103 от 2017 г., бр. 7, 77 и 98 от 2018 г. и бр. 17 и 42 от 2019 г.), в чл. 40, ал. 2 се създава т. 3:
„3. разработва и актуализира План за използване на интегрираната КИС при извънредно положение, военно положение или положение на война.”
§ 41.	В Закона за електронните съобщения (обн., ДВ, бр. 41 от 
2007 г.; изм. и доп., бр. 109 от 2007 г., бр. 36, 43 и 69 от 2008 г., бр. 17, 35, 37 и 42 от 2009 г.; Решение № 3 на Конституционния съд от 2009 г. – бр. 45 от 2009 г.; изм. и доп., бр. 82, 89 и 93 от 2009 г., бр. 12, 17, 27 и 97 от 2010 г., бр. 105 от 
2011 г., бр. 38, 44 и 82 от 2012 г., бр. 15, 27, 28, 52, 66 и 70 от 2013 г., бр. 11, 53, 61 и 98 от 2014 г., бр. 14 от 2015 г.; Решение № 2 на Конституционния съд от 
2015 г. – бр. 23 от 2015 г.; изм. и доп., бр. 24, 29, 61 и 79 от 2015 г., бр. 50, 95, 97 и 103 от 2016 г., бр. 58, 85 и 101 от 2017 г. и бр. 7, 21, 28, 77 и 94 от 2018 г. и бр. 17 и 47 от 2019 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1.	В чл. 17, ал. 1, т. 2 думата „въвеждане“ се заменя с „обявяване“, а думата „режим“ навсякъде се заличава.

2.	В чл. 303:
а) в ал. 1 навсякъде думата „режим“ се заличава, а след думите „съобщителните обекти със специално предназначение“ се поставя тире и се добавя „елемент от Интегрираната комуникационно-информационна система за управление на страната и въоръжените сили“ и се поставя запетая;
б) в ал. 2 навсякъде думата „режим“ се заличава.
§ 42.	В Закона за електронната идентификация (обн., ДВ, бр. 38 от 2016 г.; изм. и доп., бр. 50 и 101 от 2016 г., бр. 97 от 2017 г., бр. 14 от 2018 г. и 
бр. 1 и 58 от 2019 г.), в § 1 от Допълнителните разпоредби  т. 2 се изменя така:

„2. „Електронна идентичност“ („е-идентичност“) е съвкупност от характеристики, записани в електронна форма, въз основа на които може да се направи еднозначно разграничаване на едно лице от други лица във виртуалната среда с цел осигуряване на достъп до информационни системи или осигуряване на възможност за извършване на електронни изявления.”
§ 43.	(1) Системната интеграция по раздел IV се осъществява от „Информационно обслужване“ АД.
(2) В срок до 2 месеца от влизането в сила на този закон Министерският съвет определя административните органи, които при изпълнението на своите функции, свързани с дейности по системна интеграция, възлагат изпълнението на тези дейности на системния интегратор по ал. 1.
§ 44.	Изискванията за достъпност на съдържанието на интернет страниците и мобилните приложения по чл. 58в от този закон не се прилагат за:
1.	файлови формати на документи, публикувани на съответната страница или приложение до 23 септември 2018 г., освен ако съдържанието им е необходимо за предоставянето на електронни административни услуги от съответния орган или организация.

2.	предварително записано медийно съдържание с определено времетраене, публикувано до 23 септември 2020 г.

3.	съдържание на мрежи за интранет и екстранет, които са интернет страници, ако са достъпни само за ограничен кръг лица, и съдържанието е публикувано до 23 септември 2019 г. При съществената преработка на съдържанието на такава интернет страница след 23 септември 2019 г. се осигурява спазването на изискванията за достъпност по чл. 58в.

4.	архивираното съдържание на интернет страници и мобилни приложения, което не е предназначено за предоставянето на електронни административни услуги и не е актуализирано или редактирано след 
23 септември 2019 г.

§ 45.	(1) Лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 осигуряват достъпност на съдържанието по чл. 58в:
1. на интернет страниците, създадени след 23 септември 2018 г. – 
в срок до 23 септември 2019 г.;

2. на интернет страниците, създадени преди 23 септември 2018 г. – 
в срок до 23 септември 2020 г.;

3. на мобилните приложения – в срок до 23 септември 2021 г.

(2) Министерският съвет приема изменения в наредбата по чл. 12, ал. 4 в съответствие с този закон в 3-месечен срок от влизането му в сила.

(3) Първият доклад по чл. 60б, ал. 2 се изготвя и публикува до 
1 септември 2022 г. и обхваща периода от 1 януари 2020 г. до 22 декември 
2021 г.
§ 46.	Този закон влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“ с изключение на § 11 относно чл. 7ж, който влиза в сила от 1 януари 2021 г.

Законът е приет от 44-ото Народно събрание на ……………………. 2019 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Цвета Караянчева) 

МОТИВИ

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за електронното управление

Законопроектът цели да осигури ефективност и сигурност при предоставянето на електронни административни услуги на гражданите и организациите предвид приетите изменения и допълнения в Административнопроцесуалния кодекс (АПК), който е първият от трите процесуални кодекса, въвеждащ нормативни изисквания за електронно заявяване на административни услуги, връчване на документи по електронен път на граждани и организации и вътрешен обмен на електронни документи между административните органи. Основна цел на предлаганите промени в Закона за електронното управление (ЗЕУ) е да се обезпечи разработването, внедряването и надграждането на необходимите информационни ресурси на електронното управление при спазване на изискванията за мрежова и информационна сигурност и оперативна съвместимост, както и прилагане на устойчив модел за дългосрочното им управление и поддръжка. За постигане на посочените цели се въвеждат изменения и допълнения в съответните разпоредби на ЗЕУ, групирани, както следва:
С първата група изменения се постига гаранция, че гражданите и организациите – потребители на електронни административни услуги, ще разполагат със сигурен, надежден и проследим канал за подаване на електронни документи и заявяване на електронни административни услуги. 
С приетите изменения в АПК (нов чл. 18а. Съобщения) се регламентира възможността гражданите и организациите да подават заявления и искания за иницииране на административното производство и предоставяне на административни услуги чрез Информационната система за сигурно електронно връчване като модул на Единния портал за достъп до електронни административни услуги, поддържана от Държавна агенция „Електронно управление“. В тази връзка уредбата в ЗЕУ се синхронизира с приетите изменения в АПК. Включването на информационната система за сигурно електронно връчване като нормативно регламентиран начин за изпращане на електронни документи и заявяване на електронни административни услуги ще създаде предпоставка всички административни услуги да бъдат заявявани по електронен път. Отчитайки вече работещата информационна система за сигурно електронно връчване, подобна мярка ще допринесе значително за развитието на електронното управление в Република България.
С цел гарантиране на автентичността на обменните електронни документи и изявления са регламентирани средствата за електронна идентификация и режимът за признаването им, както и изграждането и поддържането на информационна система за електронна автентикация. Разпоредбите са съобразени със Закона за електронна идентификация и Регламент (ЕС) № 910/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 23 юли 2014 г. относно електронната идентификация и удостоверителните услуги при електронни трансакции на вътрешния пазар и за отмяна на Директива 1999/93/ЕО. 
С цел публична достъпност и разгласяване на способите за заявяване на електронни административни услуги е въведено задължение за доставчиците да обявят по разбираем и достъпен начин предоставяните административни услуги, както и основния работен процес по заявяване, подаване и получаване на електронни документи и изявления. В случай че доставчикът на електронна административна услуга е административен орган, е въведено задължение да впише гореизложената информация в административния регистър, поддържан на основание чл. 61 от Закона за администрацията и представляващ модул от интегрираната информационна система на държавната администрация. За лицата, осъществяващи публични функции, и за организациите, предоставящи обществени услуги, е регламентирано да осигурят обявяване на гореизложената информация относно електронната административна услуга по друг публично достъпен начин. 
Регламентирано е задължението за вътрешен обмен на електронни документи между всички административни органи, лицата, осъществяващи публични функции, и организациите, предоставящи обществени услуги, което е в съответствие с новоприетите изменения в АПК.
Втората група изменения и допълнения се отнася до правомощията на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“, целящи гарантиране на изпълнението на Стратегията за развитие на електронното управление в Република България, прилагането на архитектури по области на политики и бюджетен контрол върху разходите за е-управление и ИКТ. Изграждането и развитието на електронното управление изисква съгласуваност, оперативна съвместимост и системна интеграция на споделените информационни ресурси при устойчив модел за дългосрочно управление. 

Третата група изменения и допълнения се отнася до прецизиране административнонаказателните разпоредби. Регламентирани са принудителни административни мерки за предотвратяване и преустановяване на нарушенията по този закон и нормативните актове по прилагането му, както и за отстраняване на негативните последици от тях. Регламентирани са нови състави на административни нарушения. 
Четвъртата група изменения се отнасят до съобразяване в максимална степен с препоръките на ОИСР във връзка с дейността на държавно предприятие „Единен системен оператор“, което е невъзможно при широко разширяване на правомощията на предприятието. В тази връзка релевантният раздел II от Закона за електронно управление бе отменен, като дейностите по системна интеграция се възлагат на „Информационно обслужване“ АД с цел постигане на максимална ефективност и целесъобразност. 
Петата група изменения обхваща въвеждане на изискванията на Директива (ЕС) 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета от 
26 октомври 2016 г., наричана по-нататък „Директива (ЕС) № 2016/2102”, в националното законодателство и осигуряване на по-голяма достъпност на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор въз основа на общите изисквания за достъпност. В това отношение проектът на Закон за изменение и допълнение на Закона за електронното управление има за цел да осигури и гарантира принципи и мерки, които да се спазват при създаването, поддържането и актуализирането на уебсайтовете и мобилните приложения, които да станат по-достъпни за потребителите и по-специално за хората с увреждания. Цифровата достъпност е сред основните принципи в Конвенцията на ООН за правата на хората с увреждания (КПХУ). Според чл. 9 от КПХУ цифровата достъпност е условие за интеграция и социално включване. Съгласно Конвенцията на ООН в понятието „хората с увреждания“ се включват лица с трайни физически, психически, интелектуални и сетивни увреждания, които, наред с други пречки, могат да възпрепятстват тяхното пълноценно и ефективно участие в обществото, равноправно с останалите хора.
В изпълнение на чл. 12 от Директива (ЕС) № 2016/2102 в националното законодателство се въвеждат предвидените в нея изисквания за достъпност на интернет страниците и мобилните приложения на лицата, които попадат в обхвата на Закона за електронното управление (ЗЕУ). Тъй като уредбата на обществените отношения е първична – налагане на задължение за широк кръг лица, дефиниране на система за контрол със съответните правомощия, предвиждането на санкции при неизпълнение, тази уредба следва да се въведе чрез закон. Едновременно с това се създава законова делегация за създаването на по-подробни или технически по своя характер правила в подзаконов нормативен акт. 
Законът за изменение и допълнение на Закона за електронното управление създава задължение за лицата, посочени в чл. 1, ал. 1 и 2 от ЗЕУ,  да осигуряват достъпност на съдържанието на своите интернет страници и мобилни приложения. За тази цел е необходимо интернет страници и мобилни приложения да отговарят на хармонизираните стандарти, определени по реда на чл. 6 от Директива (ЕС) 2016/2102, относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор. Член 6 от Директива (ЕС) № 2016/2102 съдържа презумпцията, че страници и приложения, които отговарят на хармонизирани стандарти, посочени от Комисията чрез съответното позоваване, публикувано в „Официалния вестник” на Европейския съюз, изпълняват изискванията за достъпност. При липса на такива позовавания от значение са приетите от Европейската комисия актове за изпълнение на Директива (ЕС) № 2016/2102, с които се установяват техническите спецификации, изпълнението на които следва да осигури спазване на изискванията за достъпност. Като референтен критерий е посочено равнището на достъпност, гарантирано от европейски стандарт ЕN 301 549 V1.1.2 (2015-04). Европейската комисия чрез делегирани актове актуализира позоваването на посочения стандарт с цел въвеждането на по-висока негова версия. Тъй като механизмът за определянето на стандартите в самата Директива (ЕС) № 2016/2102 е комплексен и динамичен, каквито и промени да настъпват чрез приемането на делегирани актове по отношение на стандартите за достъпност, ЗИД на ЗЕУ съдържа препращане към чл. 6 от Директива (ЕС) № 2016/2102.
Директива (ЕС) № 2016/2102 се прилага за организациите от обществения сектор, които са държавните, регионалните или местните органи, публичноправните организации или сдружения от един или повече такива органи или от една или повече публичноправни организации, ако тези сдружения са установени със специалната цел да задоволяват нужди от общ интерес, които нямат промишлен или търговски характер, включително предоставящите образователни, здравни и др. услуги на гражданите.
Задължените лица по смисъла на чл. 1, ал. 1 и 2 от ЗЕУ, които следва да осигурят достъпност на интернет страниците и мобилните си приложения, са административните органи, както и лицата, осъществяващи публични функции, включително организациите, предоставящи обществени услуги. При определянето на кръга на задължените лица е избран подходът да се използва установената в действащия закон понятийна уредба, без да се въвеждат нови понятия. Посочените в чл. 1, ал. 1 и 2 от ЗЕУ лица обхващат задължените да осигурят достъпност субекти съгласно Директива (ЕС) 
№ 2016/2102, но включват и допълнителни категории, чиято дейност в областта на електронното управление се регламентира от ЗЕУ. 
В § 1, т. 1 от допълнителните разпоредби на ЗЕУ е определено, че „административен орган“ е органът, който принадлежи към системата на изпълнителната власт, както и всеки носител на административни правомощия, овластен въз основа на закон. Лица, осъществяващи публични функции съгласно действащите разпоредби на § 1, т. 11 от допълнителните разпоредби на ЗЕУ, са нотариусите, частните съдебни изпълнители, държавните и общинските учебни заведения, държавните и общинските лечебни заведения, възложителите по чл. 5, ал. 2-4 от Закона за обществените поръчки, които не са административни органи или организации, предоставящи обществени услуги, и други лица и организации, чрез които държавата упражнява своите функции и на които това е възложено със закон. Организациите, предоставящи обществени услуги, са доставчиците на образователни, здравни, водоснабдителни, канализационни, топлоснабдителни, електроснабдителни, газоснабдителни, телекомуникационни, пощенски, банкови, финансови и удостоверителни услуги или други подобни услуги, предоставени за задоволяване на обществени потребности, включително като търговска дейност, по повод на чието предоставяне могат да се извършват административни услуги.
Така в обхвата на закона освен посочените в чл. 5, ал. 2 от Закона за обществените поръчки (ЗОП), попадат и публичните възложители (държавни органи, органи на местно самоуправление и публичноправните организации), обединенията от такива лица, както и т.нар. „секторни възложители”.
Предвид това, че Директива (ЕС) № 2016/2102 съдържа изисквания за минимална хармонизация за достъпност на интернет страници и мобилни приложения и насърчава прилагането на изискванията за достъпност по отношение на  интернет страници и мобилни приложения, обхванати от съществуващото национално право, включването на допълнителни категории лица е в пълно съответствие с целите, които тя си поставя – да осигури достъпност най-вече по отношение на хората с увреждания до основни интернет сайтове – на администрацията, на публичноправните организации и на други субекти, предоставящи обществени услуги, тъй като тяхното съдържание е важно за ежедневието на посочената група граждани и чрез това съдържание те получават необходимия достъп до основни данни и административни и обществени услуги.
В съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 от задълженията са изключени интернет страници и мобилни приложения, посочени в чл. 1 от Директивата, като например тези на обществените радио- или телевизионни оператори и доставчици на медийни услуги и лицата, предоставящи обществена услуга за телевизионно и радиоразпръскване; на публичноправни организации – юридически лица с нестопанска цел, ако не предоставят услуги, които са предназначени да задоволяват потребностите на хора с увреждания или са предназначени за тях, или предоставяните от тях услуги не са от съществено значение за обществеността; на училища, детски градини или ясли - за съдържанието, което не е свързано с предоставяни електронни административни услуги. Мотивите за това изключване, посочени в съображенията на Директива (ЕС) № 2016/2102, са различни – нуждата в секторното законодателство за медийните услуги въпросът да се реши по еднакъв начин за обществените и частните оператори с оглед на конкуренцията, преценката, че дадена услуга a priori не задоволява конкретно потребности на хора с увреждания и поради това, че не е възложена от държавите органи, не следва да се включва в обхвата на задължението, липсата на автоматизирани лесни за прилагане начини за превръщане на някои видове публикувано съдържание в достъпно и др.
В съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 се предлага също ЗЕУ да не се прилага по отношение на определено съдържание на интернет страници и мобилни приложения като: излъчваното в реално време медийно съдържание с определено времетраене; онлайн карти и картографски услуги, ако основната информация е предоставена по достъпен цифров начин за картите, предназначени за навигационно използване; съдържание, собственост на трето лице, което не е финансирано или разработено от съответния орган или организация, нито се намира под контрола й; репродукция на обекти от сбирки на културното наследство, когато достъпността не може да се осигури от съображения за опазването на съответния обект или автентичността на репродукцията или поради липсата на автоматизирани икономически ефикасни решения за лесното извличане на текст от ръкописи или други обекти от сбирки на културното наследство и неговото преобразуване в достъпно съдържание. 
В съответствие с изискванията на Директива (ЕС) № 2016/2102 е предвиден механизъм за освобождаване от изпълнението на задълженията за достъпност на интернет страниците и мобилните приложения. Тъй като нормите имат повече или по-малко характер на детайлна уредба, в законопроекта се предвижда да бъдат предмет на наредбата по чл. 12, ал. 4 от ЗЕУ (Наредбата за общите изисквания към информационните системи, регистрите и електронните административни услуги).
Член 58в, ал. 4 от законопроекта въвежда едно от основните изисквания на Директива (ЕС) № 2016/2102, а именно - задължените лица да публикуват на видно място в официалната си интернет страница и мобилните си приложения декларация за достъпност, както и да я актуализират редовно (най-малко веднъж годишно). Всички други интернет страници на същото лице следва да съдържат хипервръзка към публикуваната декларация.
Образецът на тази декларация се съдържа в приетото в изпълнение на Директива (ЕС) № 2016/2102 Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1523 на Комисията от 11 октомври 2018 г. за създаване на образец на декларация за достъпност в съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L 256, 2018 г.). Законопроектът съдържа препратка към посоченото решение по отношение на съдържанието на декларацията за достъпност.
В съответствие с изискванията на Директива (ЕС) № 2016/2102, свързано с обучението на персонала по въпросите на информационната достъпност, задължените лица трябва да насърчават и да улесняват обучението на служителите си, за да гарантират актуални познания за изискванията за достъпност при създаване, управление и актуализиране на достъпното съдържание на интернет страниците и мобилните си приложения, както и да поставят изисквания към квалификацията на изпълнителя относно осигуряване на достъпността при провеждането на обществени поръчки, чийто обхват включва изграждане и надграждане на интернет страници и мобилни приложения.
С цел създаване на ефективен механизъм за прилагане на директивата е регламентиран редът за разглеждане на спорове и оплаквания за нарушаване на изискванията за достъпност на съдържанието на интернет страница или мобилно приложение на съответния орган или организация. По отношение на разглеждането на сигнали и оплаквания директивата предвижда самото задължено лице да описва процедурата за тяхното разглеждане и да я публикува като част от декларацията за достъпност (чл. 7, параграф 1, букви „б“ и „в“ от директивата). Поради това законопроектът предвижда като първи етап на уведомяване за нередност сигналът да се изпраща на съответното задължено лице, тъй като то се счита за заинтересовано да поправи недостатъка, а също и с оглед на бързина и процесуална икономия за страните, сравнено с вариант, при който сигналът се изпраща до друго лице. Като втори етап е предвидено правомощие на  председателя на Държавна агенция „Електронно управление“ да разгледа жалбата срещу посочения недостатък, ако задълженото лице не отговори на сигнала в срока, посочен в декларацията за достъпност, ако не признае основателността на сигнала или ако не предприеме мерките за отстраняване на нарушението на достъпността, посочени в отговора на сигнала.
При разглеждането на жалбата председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ с решение може да дава задължителни указания, ако установи нарушение на изискванията за достъпност на съдържанието по чл. 58в или на наредбата по чл. 12, ал. 4, като посочва срок за изпълнението им от лицето по чл. 1, ал. 1 и 2, или да отхвърли жалбата, ако не установи нарушение. Решението подлежи на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс. 
Законопроектът предвижда министърът на труда и социалната политика по искане на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“ да представя обвързващо становище по въпроси, които нямат технически характер и са свързани със специфичните нужди на хората с увреждания, когато такива въпроси възникнат при наблюденията, проверките и прегледите или при разглеждането на жалбите. Това правило е съобразено със специфичната компетентност на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“ по технически и технологични въпроси, като в случай че е необходимо да се съобразят други аспекти и специфични нужди на хората с увреждания, проблемът следва да бъде разгледан от компетентната в тази област администрация.
Посочената уредба представлява ефективен механизъм с оглед на процедурите в българското право и административен процес за разглеждане на всяко уведомление за нередност във връзка с предоставянето на достъп до интернет страниците и мобилните приложения и предприемането на мерки за отстраняването й. 
Освен правомощията за разглеждане на жалби председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ извършва наблюдение и проверки за съответствието на интернет страниците и мобилните приложения на лицата по чл. 1, ал. 1 и 2 с изискванията за достъпност и преглед на оценките по чл. 58в, ал. 3. За наблюдението се използва методиката по Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1524 на Комисията от 11 октомври 2018 година за установяване на методиката за наблюдение и реда и условията за докладване от държавите членки в съответствие с Директива (ЕС) 
№ 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор (ОВ, L 256, 2018 г.). 
Допълнителна мярка, която да осигури ефективност на контрола по спазването на изискванията за достъпност, е изискването задължените лица да предоставят на председателя на Държавна агенция „Електронно управление“ информацията, която е необходима за осъществяване на контрола.
Предвидено е налагането на санкции при неизпълнение на задълженията за осигуряване на достъпност. При определянето на размера на санкциите са взети предвид съображения да се осигури тяхната ефективност, пропорционалност и възпиращ ефект. Размерите се вписват в общата рамка на административните наказания, установена в Закона за електронното управление, тъй като характерът и обществената опасност от противоправните действия по отношение на осигуряването на достъп не бележи съществени различия с тези на останалите нарушения на ЗЕУ. Санкциите са представени в граници, за да може да се определи конкретното пропорционално и ефективно наказание в зависимост от тежестта и обстоятелствата, съпътстващи конкретното нарушение. За повторно извършени нарушения са предвидени по-високи санкции, за да се постигне действителен възпиращ ефект задълженото лице да извършва занапред съответното нарушение.
За да се осигури изпълнение на задължението за докладване към Европейската комисия, в чл. 60б от законопроекта е предвидено председателят на Държавна агенция „Електронно управление“ да предоставя информацията от наблюдението и контрола на министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията. Информацията се предоставя съгласно установения стандарт в Приложение II от Решение за изпълнение (ЕС) 2018/1524 на Комисията от 11 октомври 2018 година за установяване на методиката за наблюдение и реда и условията за докладване от държавите членки в съответствие с Директива (ЕС) № 2016/2102 на Европейския парламент и на Съвета относно достъпността на уебсайтовете и мобилните приложения на организациите от обществения сектор. За орган, отговорен за самото докладване пред Европейската комисия, е определен министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията. Докладът се публикува на интернет страниците на Министерството на транспорта, информационните технологии и съобщенията и на Държавна агенция „Електронно управление“.
В съответствие с Директивата в допълнителните разпоредби на закона са дадени определения на употребените в изменителния закон понятия, за да се постигне еднакво прилагане на Директивата в целия Европейски съюз, включително в България.
С преходните и заключителните разпоредби на закона е изключено съдържанието, което самата Директива признава като заварено или такова с преходен характер. Също така са посочени сроковете, в които задължените лица следва да изпълнят своите задължения за осигуряване на достъпност в съответствие с предвидената в директивата времева рамка.
Предложените изменения и допълнения ще осъществят целите на директива (ЕС) № 2016/2102 и ще осигурят достъпност за хората с увреждания до интернет страниците и мобилните приложения на широк кръг административни органи и лица, осъществяващи публични функции, което ще улесни ежедневието им и ще им даде възможност за достъп до информация и услуги по подходящ за тях начин.
Последната група изменения и допълнения въвежда легални дефиниции в допълнителните разпоредби на основни термини по смисъла на закона.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

    (Бойко Борисов)

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

№……….………………….		
……………………. 2019 г.	ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-жа ЦВЕТА КАРАЯНЧЕВА	

УВАЖАЕМА ГОСПОЖО КАРАЯНЧЕВА,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение   .................. на Министерския съвет от 2019 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за електронното управление.

Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за електронното управление.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
5. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

    (Бойко Борисов)