НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. № 47-102-02-2
Дата: 06.12. 2021 г.

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-н НИКОЛА МИНЧЕВ

УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН ПРЕДСЕДАТЕЛ,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  847 на Министерския съвет от 2021 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за ратифициране на Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси и Допълнителния протокол към нея, Конвенцията за трансфер на осъдени лица и Европейската конвенция за екстрадиция с двата допълнителни протокола към нея.
Приложение: съгласно текста.

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис
 
Р Е Ш Е Н И Е    847
от    3 декември    2021 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България
М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за ратифициране на Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси и Допълнителния протокол към нея, Конвенцията за трансфер на осъдени лица и Европейската конвенция за екстрадиция с двата допълнителни протокола към нея.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на правосъдието да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.
4. Министърът на външните работи след приемането на закона да уведоми Генералния секретар на Съвета на Европа за приетите изменения и допълнения. 

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Стефан Янев

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ Красимир Божанов
Вярно,
ДИРЕКТОР НА ДИРЕКЦИЯ
“ПРАВИТЕЛСТВЕНА КАНЦЕЛАРИЯ”: 
/Веселин Даков/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

за изменение и допълнение на Закона за ратифициране на Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси и Допълнителния протокол към нея, Конвенцията за трансфер на осъдени лица и Европейската конвенция за екстрадиция с двата допълнителни протокола към нея 
(обн., ДВ, бр. 39 от 1994 г.; изм., бр. 11 от 2002 г., бр. 103 от 2003 г. и бр. 90 от 2006 г.)

§ 1. В член единствен, ал. 1 се правят следните изменения и допълнения:
1. Създава се нова буква „г“:
„г) декларация по чл. 11, изменен с чл. 3 от Втория допълнителен протокол към Конвенцията (обн., ДВ, бр. 94 от 2004 г., в сила от 1 септември 2004 г.): „В съответствие с чл. 11 от Конвенцията, изменен с чл. 3 от Втория допълнителен протокол към нея, Република България заявява, че исканията по този член и в съответствие с членове 13 и 14 от Втория допълнителен протокол към Конвенцията, подадени от европейски делегиран прокурор в държава - членка на Европейския съюз, се предават на органите, определени от Република България в направената декларация по чл. 15, ал. 8, буква „b“ от Конвенцията, така както е формулирана в чл. 4 от Втория допълнителен протокол към нея.“
2. Досегашна буква „г“ става буква „д“.
3. Създава се нова буква „е“:
„е) декларация по чл. 15, изменен с чл. 4 от Втория допълнителен протокол към Конвенцията (обн., ДВ, бр. 94 от 2004 г., в сила от 1 септември 2004 г.): „В съответствие с чл. 15 от Конвенцията, изменен с чл. 4 от Втория допълнителен протокол към нея, Република България заявява, че исканията за взаимопомощ към Европейската прокуратура, както и информацията, предоставена от договаряща страна в съответствие с чл. 21 от Конвенцията, се адресират директно до Европейската прокуратура. Исканията за взаимопомощ се изпращат или до централната служба на Европейската прокуратура, или до европейския делегиран прокурор на посочената държава членка. Когато е целесъобразно, Европейската прокуратура препраща това искане до компетентните национални органи, ако тя не е компетентна или не упражнява своята компетентност по конкретен случай.“
4. Досегашните букви „д“ и „е“ стават съответно букви „ж“  и „з“.
5. Досегашна буква „ж“ става буква „и“ и в нея накрая се добавя: „Република България, в съответствие с чл. 24 от Конвенцията, изменен с чл. 6 от Втория допълнителен протокол към нея, в качеството си на държава - членка на Европейския съюз, участваща в засиленото сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура, също така заявява, че Европейската прокуратура при упражняването на правомощията си, предвидени в чл. 22, 23 и 25 от Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета от 12 октомври 2017 година за установяване на засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура, се счита за съдебен орган за целите на отправянето на искания за взаимопомощ съгласно Конвенцията и протоколите към нея, както и за целите на предоставяне по искане на друга договаряща страна в съответствие с Конвенцията и протоколите към нея на информация или доказателства, които Европейската прокуратура вече е придобила или може да придобие след започването на разследване в област от нейната компетентност. Европейската прокуратура се счита също така за съдебен орган за целите на получаването на информация в съответствие с чл. 21 от Конвенцията във връзка с престъпления от нейната компетентност, както е предвидено в чл. 22, 23 и 25 от Регламент (ЕС) № 2017/1939 на Съвета.
Република България се възползва от възможността да тълкува правните последици от тази декларация, както следва:
Когато в Конвенцията или в протоколите към нея се съдържа позоваване на молещата страна или замолената страна, това позоваване, в случай на искания, отправени от Европейската прокуратура или адресирани до нея, се тълкува като позоваване на държавата - членка на Европейския съюз, на компетентния европейски делегиран прокурор, чиито правомощия и функции са посочени в чл. 13 от Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета.
Когато в Конвенцията или протоколите към нея се съдържа позоваване на правото на молещата или замолената страна, това позоваване, в случай на искания, отправени от Европейската прокуратура или адресирани до нея, се тълкува като позоваване на правото на Съюза, по-специално Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета, както и на националното право на държавата - членка на Европейския съюз, на компетентния европейски делегиран прокурор, доколкото е приложимо в съответствие с чл. 5, ал. 3 от посочения регламент.
Всички декларации и резерви, направени от Република България по Конвенцията и протоколите към нея, се считат за приложими в случай на искания, отправени от друга страна до Европейската прокуратура, когато европейски делегиран прокурор, който се намира в Република България е компетентен в съответствие с чл. 13, ал. 1 от Регламент (ЕС) № 2017/1939 на Съвета.
В качеството си на молещ съдебен орган, действащ в съответствие с чл. 24 от Конвенцията, изменен с чл. 6 от Втория допълнителен протокол към нея, Европейската прокуратура спазва всички условия или ограничения за използването на получената информация и доказателства, които могат да бъдат наложени от замолената страна въз основа на Конвенцията и протоколите към нея.
Задълженията, наложени на молещата страна по силата на 
чл. 12 от Конвенцията, обвързват и съдебните органи на държавата - членка на Европейския съюз, на компетентния европейски делегиран прокурор. Същото се отнася и за задълженията на молещата страна по чл. 11 от Конвенцията, така както е изменен с чл. 3 от Втория допълнителен протокол към нея, и по чл. 13, 14 и 23 от Втория допълнителен протокол към Конвенцията по отношение на държавата - членка на Европейския съюз, на европейския делегиран прокурор, компетентен в съответствие с член 13, ал. 1 от Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета.“
6. Досегашна буква „з“ става буква „к“.

Заключителна разпоредба
§ 2. В Закона за ратифициране на Втория допълнителен протокол към Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси (ДВ, бр. 16 от 2004 г.) в член единствен се правят следните допълнения:
1. В декларацията по чл. 15, ал. 6 от Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси, така както е формулирана в чл. 4 от Втория допълнителен протокол, накрая се поставя запетая и се добавя „като този ред не се прилага по отношение на Европейската прокуратура“.
2. В декларацията по чл. 15, ал. 8, буква „b“ от Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси, така както е формулирана в чл. 4 от Втория допълнителен протокол, накрая се поставя запетая и се добавя „като този ред не се прилага по отношение на Европейската прокуратура“.
3. Формулира се резерва по чл. 33, ал. 2 във връзка с чл. 20:
„В съответствие с чл. 33, ал. 2 и във връзка с чл. 20 от Втория допълнителен протокол към Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси Република България заявява, че когато съвместен екип за разследване е предназначен да действа на територията на Република България, Европейската прокуратура може да действа в качеството на „компетентен орган“ в съответствие с чл. 20 от посочения протокол само при споразумение със съдебните власти на Република България и в съответствие с Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета и приложимото национално право.“

Законът е приет от 47-ото Народно събрание на ………..…... 2021 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Никола Минчев)

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за ратифициране на Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси и Допълнителния протокол към нея, Конвенцията за трансфер на осъдени лица и Европейската конвенция за екстрадиция с двата допълнителни протокола към нея

От 1994 г. Република България е страна по Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси от 1959 г. (Конвенция от 1959 г.) и Допълнителния протокол към нея, а от 2004 г. и по Втория допълнителен протокол към Конвенцията от 1959 г. С тези актове на Съвета на Европа се урежда редът за изпълняване на съдебни поръчки и молби за правна помощ между компетентните органи на страните по тях. 
Законът за ратифициране на Европейската конвенция за взаимопомощ по наказателноправни въпроси и Допълнителния протокол към нея, Конвенцията за трансфер на осъдени лица и Европейската конвенция за екстрадиция с двата допълнителни протокола към нея предвижда резервите и декларациите на Република България като страна по Конвенцията от 1959 г. и протоколите към нея, приети за целите на прилагането на тези инструменти.
С предлагания законопроект се изпълнява поетото от Република България задължение във връзка с разпоредбата по чл. 104 „Отношения с трети държави и международни организации“, параграф 4 от Регламент (ЕС) 2017/1939 на Съвета от 12 октомври 2017 година за установяване на засилено сътрудничество за създаване на Европейска прокуратура (Регламента), съгласно която държавите - членки на Европейския съюз, участващи в засиленото сътрудничество за създаване на Европейската прокуратура, са длъжни да признаят и посочат Европейската прокуратура „за компетентен орган за целите на прилагането на сключени от тях многостранни международни споразумения за правна помощ по наказателноправни въпроси“. 

Законопроектът е дължимата реакция на страната ни по отношение на посочената разпоредба и преследва легитимна цел – да създаде възможност на Европейската прокуратура при упражняване на своите правомощия чрез европейските делегирани прокурори да се счита за национален съдебен орган в държавите членки, участващи в установеното засилено сътрудничество за нейното създаване, за целите на осъществяване на международна правна помощ с трети страни, а именно държави извън Европейския съюз, които са страни по Конвенцията от 1959 г. и допълнителните протоколи към нея. 
Чрез предлаганата уредба ще се осигури възможност за постигане на ефективни резултати от Европейската прокуратура в хода на водените от нея наказателни производства в съответствие с компетентността й по Регламента, като й се делегират правомощия за правно сътрудничество с трети държави по реда на Конвенцията от 
1959 г. и допълнителните протоколи към нея. Поради това в законопроекта Европейската прокуратура е посочена като „съдебен орган за целите на отправянето на искания за взаимопомощ съгласно Конвенцията от 1959 г. и допълнителните протоколи към нея“ по наказателноправни въпроси с трети държави извън Европейския съюз, както и „за целите на предоставяне, по искане на друга договаряща страна в съответствие с Конвенцията от 1959 г. и допълнителните протоколи към нея, на информация или доказателства, които Европейската прокуратура вече е придобила или може да придобие след започването на разследване в област от нейната компетентност“.
В допълнение със законопроекта се урежда редът за подаване на искания за временно предаване на задържани лица, когато искането е направено от европейски делегиран прокурор за целите на наказателно разследване по дело от компетентност на Европейската прокуратура, както и редът за изпращане на искания за взаимопомощ към Европейската прокуратура и предоставяне на информация във връзка с наказателното производство от компетентните органи на трети държави в съответствие с чл. 21 на Конвенцията от 1959 г.
С цел да улесни държавите - членки на Европейския съюз, на 12 октомври 2020 г. Съветът на Европейския съюз прие образец на декларации в този смисъл и прикани държавите членки, които участват в засиленото сътрудничество за създаване на Европейската прокуратура, да използват тези образци, когато нотифицират Съвета на Европа в съответствие с член 104, параграф 4 от Регламента. Предложените текстове на законопроекта са съобразени изцяло с приетия от Съвета на Европейския съюз образец на декларации в документ № 11385/20. 
С приемането на законопроекта не само ще се допълни редът за изпълняване на съдебни поръчки и молби за правна помощ между компетентните органи на държавите - страни по Конвенцията от 1959 г. и допълнителните протоколи към нея, но и ще се гарантира ефективното приложение на Регламента, което ще укрепи защитата на финансовите интереси на Съюза чрез наказателното правосъдие и ще засили доверието на бизнеса и гражданите в институциите на Европейския съюз и в правосъдните системи като цяло.