НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. № 48-202-01-3
Дата: 24.10.2022 г.    13:10 ч.

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

                        ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-н ВЕЖДИ РАШИДОВ

УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН РАШИДОВ,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  693 на Министерския съвет от 2022 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
Приложения: 
1.	Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
2.	Частична предварителна оценка на въздействието.
3.	Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4.	Съобщение за непостъпили предложения от обществените консултации.
5.	Справка за отразяване на становищата, получени след съгласуване на законопроекта.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е   № 693

от     21    септември    2022 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на правосъдието да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Гълъб Донев

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ Красимир Божанов
Вярно,
ДИРЕКТОР НА ДИРЕКЦИЯ
“ПРАВИТЕЛСТВЕНА КАНЦЕЛАРИЯ”: 
/Веселин Даков/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА НАКАЗАТЕЛНИЯ КОДЕКС
(Обн., ДВ, бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29 от 1968 г.; изм. и доп., бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., бр. 89 от 1974 г., бр. 95 от 1975 г., бр. 3 от 1977 г., бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г., бр. 28 от 1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм. и доп., бр. 44 от 1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г.; попр., бр. 80 от 1985 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1986 г.; попр., бр. 90 от 1986 г.; изм. и доп., бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., 
бр. 90 от 1991 г.; изм. и доп., бр. 105 от 1991 г., бр. 54 от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 1995 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1995 г. - бр. 97 от 1995 г.; изм. и доп., бр. 102 от 1995 г., бр. 107 от 1996 г., бр. 62 и 85 от 1997 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1997 г. - бр. 120 от 1997 г.; изм. и доп., бр. 83, 85, 132, 133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 на Конституционния съд от 2000 г. - бр. 98 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 от 2002 г., бр. 26 и 103 от 
2004 г., бр. 24, 43, 76, 86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 
2006 г., бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 2007 г, бр. 19, 67 и 102 от 2008 г., бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 и 102 от 2009 г., бр. 26 и 32 от 2010 г., бр. 33 и 60 от 2011 г., бр. 19, 20 и 60 от 2012 г., бр. 17, 61 и 84 от 2013 г., бр. 19, 53 и 107 от 2014 г., бр. 14, 24, 41, 74, 79 и 102 от 2015 г., бр. 32 и 47 от 2016 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2016 г. - бр. 83 от 2016 г.; изм. и доп., бр. 95 от 2016 г., бр. 13, 54, 85 и 101 от 2017 г., бр. 55 от 2018 г., бр. 1, 7, 16 и 83 от 2019 г., бр. 13, 23, 28, 88, 103 и 108 от 2020 г.; изм., бр. 9 от 2021 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2021 г. - бр. 84 от 2021 г.; изм. и доп., бр. 53 от 2022 г.)

§ 1. В чл. 78а, ал. 7 накрая се поставя запетая и се добавя „освен в случаите, когато то е обида или клевета”.
§ 2. В чл. 146, ал. 1 думите „от хиляда” се заличават.
§ 3. В чл. 147, ал. 1 думите „от три хиляди” се заличават.

§ 4. В чл. 148 се правят следните изменения:
1. В ал. 1:
а) в т. 2 думите „печатно произведение” се заменят със „средство за масово осведомяване”;
б) точка 3 се отменя; 
в) в т. 4 думите „три хиляди‘‘ се заменят с „петстотин”.
2. В ал. 2 думите „пет хиляди‘‘ се заменят с „хиляда”.
§ 5. В чл. 148а думите „печатни произведения” се заменят със „средства за масово осведомяване”.

Законът е приет от 48-ото Народно събрание на ………..…... 2022 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

(Вежди Рашидов)

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс

С предложения законопроект се целят изменения, свързани с редица постановени от Европейския съд по правата на човека („ЕСПЧ“, ,,Съдът“), осъдителни решения срещу България, установяващи нарушения на свободата на изразяването на мнения, регламентирана в чл. 10 от Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи на Съвета на Европа (,,Конвенцията“). В  богатата си практика по темата ЕСПЧ изрично подчертава важността на разпространението на информация, както и на дебатите по въпроси от обществен интерес. Според Съда свободата на изразяване и политическият дебат стоят „в основата на концепцията за демократичното общество, която е залегнала в цялата Конвенция“. Анализът на постановените срещу България осъдителни решения показва, че по отношение на институтите на обидата и клеветата действащото българско законодателство не е съобразено с изискванията на Конвенцията и практиката на ЕСПЧ.

Осъдителните решения по делата „Божков срещу България” (жалба № 3316/04) и „Касабова срещу България” (жалба № 22385/03) са постановени през 2011 г. по жалбите на двама журналисти, осъдени за клевета заради статии, отразяващи скандал с деца, приети в елитни гимназии в Бургас без изпит на основание диагнози за несъществуващи заболявания. По делото „Касабова” Съдът намира нарушение на чл. 10 от Конвенцията, като счита санкциите, наложени на жалбоподателката от националния съд, за непропорционални. В решението си ЕСПЧ критикува остро наличието на квалифициращ състав на клеветата, когато тя е насочена срещу длъжностни лица. Освен това Съдът обръща особено внимание на несъразмерността на присъдената цялостна сума (наложените ѝ глоби и обезщетенията за неимуществени вреди), която жалбоподателката е трябвало да заплати. По делото „Божков” Съдът също намира нарушение на чл. 10 от Конвенцията, тъй като националните власти не са привели достатъчни основания за намесата в свободата на изразяване на жалбоподателя и са му наложили прекомерни санкции. И тук ЕСПЧ обръща внимание, че квалифициращият състав по чл. 148, ал. 1, т. 3 от Наказателния кодекс (НК) противоречи на практиката му (§ 44 от решението). Подчертана е и  несъразмерността на присъдената цялостна сума, която жалбоподателят е трябвало да заплати (§ 55).

Осъдителните решения по делата от групата „Маринова и други срещу България” (жалба № 33502/07), постановени в периода 2016 – 2018 г., установяват нарушение на чл. 10 от Конвенцията във връзка с осъждането на  жалбоподателите в отделни производства за клевета след сигнали, подадени от тях до компетентни органи срещу длъжностни лица във връзка с изпълнението на служебни задължения на тези лица. Европейският съд по правата на човека отбелязва изрично, че „гражданите трябва по принцип да са в състояние да подават жалби срещу длъжностни лица до техните йерархични началници без риск от наказателни санкции, дори когато такива жалби представляват твърдения за престъпление и дори ако техните твърдения при разглеждане се окажат неоснователни“ и че „твърденията на жалбоподателите не са направени публично” (§ 90 и 92 от „Маринова и други”). Подобни нарушения са установени и по делата „Здравко Станев № 2 срещу България” (жалба № 18312/08), „Бойканов срещу България” (жалба № 18288/06) и „Сапунджиев срещу България” (жалба 
№ 30460/08).

Осъдителното решение от 2017 г. по делото „Кържев срещу България” (жалба № 60607/08) отново установява нарушение на чл. 10 във връзка с осъждане за обида на двама действащи прокурори вследствие интервю, публикувано в пресата. Европейскияг съд по правата на човека постановява, че въпреки че жалбоподателят е използвал агресивен и неприятен език, интервюто му като цяло е било част от публичния дебат по въпроси със значителен обществен интерес и не е представлявало безпричинна обида за тъжителите. Националните съдилища са критикувани, тъй като не са отчели факта, че пострадалите са държавни служители и като такива границите на приемлива критика спрямо тях са по-широки.

Съгласно чл. 46, ал. 1 от Конвенцията високо договарящите страни се задължават да изпълняват окончателните решения на ЕСПЧ по всяко дело, по което са страна. Изпълнението на решение на ЕСПЧ се изразява в предприемането от страна на държавата на индивидуални мерки, които да възстановяват положението на жалбоподателите преди нарушението, и общи мерки (например промени в законодателството, съдебната практика и др.), чиято цел е избягване на бъдещи подобни нарушения. Изпълнението на окончателните решения на ЕСПЧ е под наблюдението на Комитета на министрите на Съвета на Европа (КМ). Гореизброените дела са под наблюдение от КМ от повече от 10 години. По отношение на индивидуалните мерки по решенията по-голямата част от делата са закрити, като е подадена съответната информация. По отношение на общите мерки обаче остават редица въпроси, които не могат да бъдат решени без законодателни промени. С тази цел се предлагат изменения и допълнения в разпоредбите на НК, регламентиращи обидата и клеветата, в следните насоки:

1.	С предложеното допълнение в чл. 78а, ал. 7 се отменя действието на тази разпоредба по отношение на престъпленията „обида“ и „клевета“. Сегашният текст на ал. 7 не позволява освобождаване от наказателна отговорност и налагане на административно наказание, когато обект на обида или клевета е орган на власт. По аргумент на по-силното основание органите на власт, както и длъжностните лица са обществени и политически фигури, които следва да могат да бъдат подложени на приемлива критика в по-широки граници, отколкото частните лица. Поради тази причина с оглед на практиката на ЕСПЧ изглежда неприемливо за обида или клевета, насочени срещу органи на власт, да се носи винаги наказателна отговорност без възможност за нейната замяна с административно наказание, ако са изпълнени останалите условия на чл. 78а.

2.	Премахва се долната граница на предвидените по чл. 146, ал. 1 и чл. 147, ал. 1 глоби, тъй като настоящите минимални нива на тези наказания са твърде високи с оглед на икономическата ситуация в България и обществената опасност на престъплението.

3.	Намаляват се долните граници на глобите, предвидени в 
чл. 148, ал. 1 и 2 съответно на петстотин и хиляда лева. Така, от една страна, се защитава свободата на изразяване на мнение от страна на журналисти и други обществени фигури, като се ограничава възможността за налагане на прекомерни и непропорционални на извършеното парични санкции, а от друга страна, се осигурява възможност на националните съдилища да имат по-голяма свобода на преценка при налагане на съответното наказание в зависимост от тежестта на престъплението и обществената опасност, което то представлява, във всеки конкретен случай.

4.	С предложеното изменение в чл. 148, ал. 1, т. 2 нормата ще включи в съдържанието си всички медии, като радио- и телевизионни програми, интернет сайтове, блогове, социални мрежи и т.н.

5.	Премахва се квалифицираният състав по чл. 148, ал. 1, т. 3 по отношение на престъплението „обида“, който е приложим и по отношение на престъплението ,,клевета‘‘.  По този начин националното законодателство се хармонизира с изискванията на установеното в практиката на ЕСПЧ правило, че длъжностните лица могат да бъдат обект на обществена критика в по-широк обхват във връзка с изпълняваните от тях обществени функции.

В проекта са отразени и препоръки на Парламентарната асамблея на Съвета на Европа (Резолюция 1003(1993), Препоръка 1589(2003), Резолюция 1577(2007), Препоръка 1814(2007), (ПАСЕ), Комитета на министрите към СЕ и на Комисаря по правата на човека към СЕ. С предложения законопроект България ще изпълни задълженията си като страна по Конвенцията.
Предложеният проект на акт не оказва въздействие върху държавния бюджет.
С проекта на закон не се предвижда въвеждане на законодателство на Европейския съюз.

Не на последно място в Националния план за възстановяване и устойчивост в Стълб ,,Справедлива България‘‘, Компонент ,,Бизнес среда‘‘, буква „г” Реформи и инвестиции, Реформа 2: ,,Противодействие на корупцията‘‘ е предвидено влизане в сила на изменения в правната рамка, свързани със защита на лицата, които подават сигнали за нарушения на законодателството. Измененията в относимата правна рамка включват и изменения в регламентацията в Наказателния кодекс, свързана с престъпленията обида и клевета, които да осигурят съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи на Съвета на Европа и решенията на Европейския съд по правата на човека. 

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: