НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №:49-302-01-47
Дата: 28.07.2023 г.           15:20 ч.

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

ДО

ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ

г-н РОСЕН ЖЕЛЯЗКОВ

УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН ПРЕДСЕДАТЕЛ,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  521 на Министерския съвет от 2023 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Валутния закон.
Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Валутния закон.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3.	Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.
5. Справка за отразяване на становищата, получени след съгласуване на законопроекта.
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е   № 521

от     28 юли     2023 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България 

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проектa на Закон за изменение и допълнение на Валутния закон.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на финансите да представи законопроекта по 
т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Николай Денков

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ:  /п/ Ваня Стойнева
Вярно,
ЗА ДИРЕКТОР НА ДИРЕКЦИЯ
“ПРАВИТЕЛСТВЕНА КАНЦЕЛАРИЯ”:
 /Жана Кадънкова/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З  А  К  О  Н

ЗА изменение и допълнение на Валутния закон
(обн., ДВ, бр. 83 от 1999 г.; изм. и доп., бр. 45 от 2002 г., бр. 60 от 2003 г., бр. 36 от 2004 г., бр. 105 от 2005 г., бр. 43, 54 и 59 от 2006 г., бр. 24 от 2009 г., бр. 16, 23 и 96 от 2011 г., бр. 59 от 2016 г., бр. 63, 92 и 103 от 2017 г., бр. 93 от 2018 г., бр. 17 от 2019 г. и бр. 14 от 2020 г.)

§ 1. В чл. 1 се правят следните изменения:
1.	Точка 4 се изменя така:
„4. сделките с благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях по занятие и преработката им;“.
2. Точка 5 се изменя така:
„5. пренасянето на придружени или непридружени парични средства през границата на страната;“.
3. Точка 7 се изменя така:
„7. упражняването на валутен контрол, включително временното задържане на парични средства.“
§ 2. Член 10а се изменя така:
„Пренасяне на придружени парични средства през границата на страната за или от трета страна
Чл. 10а. (1) Лицата могат да пренасят за или от трета страна неограничено количество парични средства.
(2)	 Пренасянето на парични средства в размер 10 000 евро или повече или тяхната равностойност в левове или друга валута през границата на страната за или от трета страна подлежи на деклариране пред митническите органи по реда и при условията, предвидени в чл. 3,  параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕС) 2018/1672 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 г. относно контрола на паричните средства, които се внасят в Съюза или се изнасят от него, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1889/2005 (ОВ, L 284 от 12 ноември 2018 г.), наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 2018/1672“.
(3)	 Задължението за деклариране по ал. 2 се смята за неизпълнено:
1. при отказ за деклариране;
2. когато декларираната информация е невярна или непълна;
3. когато паричните средства не са предоставени на разположение на митническите органи за контрол.
(4)	 При пренасяне на парични средства в размер 30 000 лв. или повече или тяхната равностойност в друга валута през границата на страната за трета страна митническите органи проверяват  за наличие или липса на публични задължения по реда на чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс и за публични задължения, установявани от Агенция „Митници“, за приносителя. Когато в предоставената или в установената по служебен път информация се съдържат данни за наличие на публични задължения в размер над 
5000 лв., митническите органи не допускат пренасянето на паричните средства.
(5)	 В случаите по ал. 4 митническите органи задържат паричните средства с разписка по чл. 15, ал. 2, т. 9 от Закона за митниците и уведомяват най-късно до следващия работен ден Националната агенция за приходите. Националната агенция за приходите може да предприеме действия за обезпечаване на установени и изискуеми публични вземания по реда на глава двадесет и четвърта от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс до 10 работни дни от уведомяването, за което незабавно уведомява компетентната териториална дирекция на Агенция „Митници“ по място на задържане на паричните средства.
(6)	Митническите органи връщат задържаните парични средства въз основа на писмено искане от лицето, от което са задържани, или от изрично упълномощено от него лице, в случай че до изтичане на посочения в ал. 5 срок не са предприети действия по обезпечаване от съответния орган по реда на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или на Закона за митниците. При наложен запор връщане се извършва единствено при наличие на остатък над размера на запорираната сума.“
§ 3. Член 10б се изменя така:
„Пренасяне на парични средства през границата на страната за или от държава - членка на Европейския съюз
Чл. 10б. (1) Лицата могат да пренасят за или от държава - членка на Европейския съюз, неограничено количество парични средства.
(2) Пренасянето на парични средства в размер 10 000 евро или повече или тяхната равностойност в левове или друга валута през границата на страната за или от държава - членка на Европейския съюз, се декларира при поискване от страна на митническите органи.
(3) Задължението за деклариране при поискване по ал. 2 се смята за неизпълнено:
1. при отказ за деклариране;
2. когато декларираната информация е невярна или непълна;
3. когато паричните средства не са предоставени на разположение на митническите органи за контрол.“
§ 4. Създава се чл. 10в:
„Пренасяне на непридружени парични средства през границата на страната
Чл. 10в. (1) Пренасянето през границата на страната на парични средства чрез пощенски и/или куриерски пратки е забранено с изключение на пратки с обявена стойност.
(2) При пренасянето на непридружени парични средства в размер 10 000 евро или повече или тяхната равностойност в левове или друга валута за или от трета страна чрез пощенски пратки, куриерски пратки, като непридружен багаж или товар в контейнер митническите органи могат да изискват от изпращача или получателя на паричните средства, или от техен изрично упълномощен представител да представи декларация за оповестяване в срок до 30 дни.
(3) При пренасянето на непридружени парични средства в размер 10 000 евро или повече или тяхната равностойност в левове или друга валута за или от държава - членка на Европейския съюз, чрез пощенски пратки, куриерски пратки, като непридружен багаж или товар в контейнер митническите органи могат да изискат от изпращача или получателя на паричните средства, или от техен изрично упълномощен представител да представи декларация за оповестяване в срок до 30 дни.
(4) Паричните средства по ал. 2 и 3 се задържат от митническите органи до представяне на декларация за оповестяване, но за срок от не повече от 30 дни от задържането.
(5) Задължението за оповестяване по ал. 3 и 4 се смята за неизпълнено, когато:

1. декларираната информация е невярна или непълна;
2. паричните средства не са предоставени на разположение на митническите органи за контрол.
(6) Лицата по ал. 3 и 4, които декларират паричните средства, са длъжни да декларират и данни за собственика на паричните средства, ако те не са тяхна собственост.
(7) Непридружени парични средства, за които е установено нарушение на забраната по ал. 1 или за които е изискана и не е представена декларация за оповестяване по ал. 2 и 3, се задържат и се считат за изоставени в полза на държавата, ако в шестмесечен срок от задържането не са представени доказателства за собственост.
(8) Директорът на компетентната териториална дирекция на Агенция „Митници“ издава решение, с което паричните средства по ал. 7 се считат за изоставени в полза на държавата. Решението подлежи на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс.“
§ 5. Създава се чл. 10г:
„Придружени и непридружени парични средства в размер, по-нисък от определения праг за деклариране/оповестяване, за които има подозрение, че са свързани с престъпна дейност
Чл. 10г. (1) При основателни съмнения за собствеността, икономическия произход и предназначението на придружени парични средства или наличие на признаци за незаконни дейности, свързани с пренасянето на парични средства в размер по-малко от 10 000 евро или тяхната равностойност в левове или друга валута от или за трета страна, митническите органи могат да извършват контрол на приносителя, като записват информацията по чл. 3, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2018/1672, свързана с тези средства служебно.

(2) При основателни съмнения за произхода на непридружени парични средства или наличие на признаци за незаконни дейности, свързани с пренасянето през граница на парични средства в размер по-малко от 10 000 евро или тяхната равностойност в левове или друга валута от или за трета страна, митническите органи могат да извършват контрол на пратките, като записват информацията по чл. 4, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2018/1672, свързана с тези средства служебно.
(3) При основателни съмнения за собствеността, икономическия произход и предназначението на придружени средства или наличие на признаци за незаконни дейности, свързани с пренасянето на парични средства в размер по-малко от 10 000 евро или тяхната равностойност в левове или друга валута от или за държава членка, митническите органи могат да извършват контрол на приносителя, като изискват от същия в срок до 30 дни да предостави информацията по ал. 1, свързана с тези средства. Митническите органи служебно въвеждат информацията.
(4) При основателни съмнения за произхода на непридружени парични средства или наличие на признаци за незаконни дейности, свързани с пренасянето през граница на парични средства в размер по-малко от 10 000 евро или тяхната равностойност в левове или друга валута от или за държава членка, митническите органи могат да извършват контрол на пратките, като изискват от изпращача или от получателя или от техен изрично упълномощен представител в срок до 30 дни да предоставят информацията по ал. 2, свързана с тези средства. Митническите органи служебно въвеждат информацията.“
§ 6. Създава се чл. 10д:
„Деклариране от приносител при зелен коридор („нищо за деклариране“)
Чл. 10д. (1) В случаите, когато пренасяните през границата на страната парични средства не подлежат на деклариране, приносителят преминава през зелен коридор („нищо за деклариране“) или устно заявява това при преминаване през митническо учреждение, в което не се ползват два коридора.
(2) Разпоредбата на ал. 1 не ограничава правото на приносителя да извърши писмено деклариране по свое желание. В този случай декларирането се извършва по реда на чл. 10а и 10б.
(3) В случаите, когато пренасяните през границата на страната парични средства подлежат на деклариране, но приносителят е преминал през зелен коридор („нищо за деклариране“) или устно е заявил това при преминаване през митническо учреждение, в което не се ползват два коридора, това се счита за невярно декларирана информация.
(4) Дeкларирането на парични средства, които се придружават от лице, ненавършило 16 години, се извършва от съпровождащото го пълнолетно лице.“
§ 7. Член 11 се изменя така:
„Временно задържане на парични средства
Чл. 11. (1) Митническите органи могат да задържат парични средства до 30 дни от датата на задържане, когато задължението за деклариране на придружени парични средства по чл. 10а, ал. 2 или 
чл. 10б, ал. 2 не е изпълнено или задължението за деклариране с декларация за оповестяване на парични средства по чл. 10в, ал. 2 и 3 не е изпълнено, или са налице основателни съмнения, че паричните средства, независимо от тяхната стойност, са свързани с престъпна или незаконна дейност.
(2) За извършения контрол на парични средства се съставя протокол, а паричните средства се задържат с разписка по чл. 15, ал. 2, т. 9 от Закона за митниците. Митническите органи могат да изискват доказателства за собственост, икономически произход на средствата и предназначението им.
(3) Митническите органи в рамките на деня на задържането или най-късно до следващия работен ден уведомяват директора на териториалната дирекция на Агенция „Митници”, на чиято територия са задържани паричните средства, и друг компетентен орган за задържаните парични средства с оглед на предприемане на действия по компетентност. Информация за задържането се предоставя и на дирекция „Финансово разузнаване” на Държавна агенция „Национална сигурност“. В уведомлението до дирекция „Финансово разузнаване” на Държавна агенция „Национална сигурност” се посочват териториалната дирекция на Агенция „Митници” и другият компетентен орган, които са уведомени за задържането.
(4) Директорът на компетентната териториална дирекция на Агенция „Митници“ по ал. 3 или оправомощено от него длъжностно лице издава решение за временно задържане на паричните средства в срок до 7 дни от датата на задържането.
(5) Решението по ал. 4 се връчва лично на лицето, от което са задържани придружените паричните средства, или на негов изрично упълномощен представител, или на изпращача, или на получателя или на собственика на непридружените паричните средства, или на техен изрично упълномощен представител. Връчването се удостоверява с подписи на получателя и връчителя, като се отбелязват датата и начинът на връчването. Връчването на решението може да се извърши от всеки митнически служител.
(6) Връчването по ал. 5 може да се извърши и чрез изпращане на съобщение до персонален профил, регистриран в информационната система за сигурно електронно връчване като модул на Единния портал за достъп до електронни административни услуги по смисъла на Закона за електронното управление, ако лицето изрично е поискало това.
(7) Електронното съобщение за издаденото решение се смята за връчено с изтеглянето му. Когато получателят не е изтеглил документа в 7-дневен срок от изпращането на съобщението, решението се връчва по реда на ал. 5.
(8) Връчване на решение по ал. 4 чрез прилагане към преписката се извършва след поставяне на съобщение за явяване на лицето по ал. 5 в случаите, когато адресът му не е известен или лицето, негов представител или пълномощник не могат да бъдат намерени на адреса за кореспонденция, заявен в деня на задържането. Съобщението се поставя на определено за целта място в съответното митническо учреждение и се публикува на интернет страницата на митническата администрация. В случай че лицето не се яви в митническото учреждение в 7-дневен срок от датата на поставяне на съобщението, решението се прилага към преписката и се смята за редовно връчено.
(9) Физически лица, спрямо които е започнало производство за временно задържане на парични средства и които пребивават повече от 30 последователни дни извън страната или нямат адрес в Република България, са длъжни да посочат на митническите органи лице на територията на страната, на което да се връчи решението. Задължението за посочване на лице важи и за юридически лица, които не са установени на територията на страната.
(10) Решението по ал. 4 подлежи на обжалване в 14-дневен срок по реда на Административнопроцесуалния кодекс.
(11) При задълбочена оценка от необходимостта и пропорционалността на по-нататъшно временно задържане органът по ал. 4 може да издаде решение за удължаване срока на временното задържане най-много до 90 дни от датата на задържане.
(12) За решението по ал. 11 се прилагат ал. 5-10.
(13) Ако в сроковете по ал. 1 или 11 не се вземе решение от други компетентни органи за по-нататъшно задържане на паричните средства в рамките на друго производство или установените факти и обстоятелства не оправдават по-нататъшното задържане на паричните средства, те се връщат чрез банков превод и/или в брой на лицето, от което са задържани или на изрично упълномощено от него лице.“
§ 8. Член 11а се изменя така:
„Митнически регистри
Чл. 11а. (1) Митническите органи водят регистър за пренесените през границата на страната парични средства съгласно чл. 10а-10г.
(2) При пренасяне на придружени и непридружени парични средства от или за трета страна се прилагат декларациите, утвърдени с Регламент за изпълнение (ЕС) 2021/776 на Комисията от 11 май 2021 г. за установяване на образците на някои формуляри, както и техническите правила за ефективния обмен на информация съгласно Регламент (ЕС) 2018/1672 на Европейския парламент и на Съвета относно контрола на паричните средства, които се внасят в Съюза или се изнасят от него 
(ОВ, L 167 от 12 май 2021 г.).
(3) При пренасяне на придружени и непридружени парични средства за или от държава - членка на Европейския съюз, се прилагат декларации, съдържащи данни, които се попълват и при пренасяне от или за трета страна.
(4) Декларациите се съхраняват за срок 5 години независимо от използвания носител. Срокът започва да тече от началото на годината, следваща годината, в която е приета съответната декларация, освен в случаите на чл. 13, параграф 5 от Регламент (ЕС) 2018/1672.
(5) Ако задължението за деклариране на придружени парични средства или задължението за оповестяване на непридружени парични средства не е било изпълнено, митническите органи вписват в регистрите и служебна декларация, която съдържа, доколкото е възможно, данните, съдържащи се в декларацията за паричните средства или декларацията за оповестяване на парични средства, в зависимост от случая. Служебна декларация се попълва и в случаите по чл. 10г.
(6) Информацията по този член се събира и обработва в съответствие с чл. 17а от Закона за митниците и изискванията за защита на личните данни. При всяко обработване на лични данни се спазват правилата на Регламент (ЕС) 2016/679 на Европейския парламент и на Съвета от 27 април 2016 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Директива 95/46/ЕО (Общ регламент относно защитата на данните) (ОВ, L 119 от 4 май 2016 г.) и Регламент (ЕС) 2018/1725 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 г. относно защитата на физическите лица във връзка с обработването на лични данни от институциите, органите, службите и агенциите на Съюза и относно свободното движение на такива данни и за отмяна на Регламент (ЕО) № 45/2001 и Решение № 1247/2002/ЕО (ОВ, L 295 от 21 ноември 2018 г.) в съответствие в предвидените в действащото законодателство ограничения по чл. 23 от Регламент (ЕС) 2016/679.
(7) Равностойността на друга валута в евро се определя по курса за митнически цели съгласно чл. 22 от Закона за митниците, приложим за тази валута, в левове в деня на пренасянето на паричните средства през границата на страната и се въвежда в декларацията.“
§ 9. Член 11б се изменя така:
„Обмен на информация

Чл. 11б. (1) Митническите органи въвеждат информацията, получена съгласно чл. 3 или чл. 4, чл. 5, параграф 3 или чл. 6 от Регламент (ЕС) 2018/1672, и я предават на националното звено за финансово разузнаване, като я подават в Митническата информационна система, създадена с Регламент (ЕО) № 515/97 на Съвета от 13 март 1997 г. относно взаимопомощта между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между последните и Комисията по гарантиране на правилното прилагане на законодателството в областта на митническите и земеделските въпроси (ОВ, L 82 от 22 март 1997 г.), наричан по-нататък „Регламент (ЕО) № 515/97“.
(2) Митническите органи предават информацията по ал. 1 във възможно най-кратък срок, но не по-късно от 15 работни дни след датата, на която информацията е била получена.
(3) Митническите органи обменят информация съгласно чл. 10 и 11 от Регламент (ЕС) 2018/1672 с държавите членки на Европейския съюз, с други държави по силата на влезли в сила международни договори, по които Република България е страна, с Европейската комисия, Европейската прокуратура и Агенцията на Европейския съюз за сътрудничество в областта на правоприлагането (Европол).
(4)	Митническите органи събират, обработват и обменят получена информация по чл. 11а с други държавни органи на национално ниво в рамките на тяхната компетентност относно:
1. нарушения на валутното законодателство;
2. наличие на признаци, че пренасяните парични средства са свързани с изпиране на пари и финансиране на тероризма по смисъла на Закона за мерките срещу изпирането на пари и Закона за мерките срещу финансирането на тероризма;
3. наличие на признаци, че пренасяните парични средства са приходи от измамна или друга незаконна дейност и които се отразяват неблагоприятно върху финансовите интереси на Европейския съюз и страната.
(5) Обмен на информация може да се осъществява при условията, по реда и начина, определени в Регламент (ЕО) № 515/97 и Конвенция Неапол II.
(6) Митническите органи гарантират професионална тайна, поверителност и сигурност на данните съгласно чл. 12 от Регламент (ЕС) 2018/1672 и при спазване на принципа „необходимост да се знае“ по смисъла на чл. 3 от Закона за защита на класифицираната информация.
(7) Редът за взаимодействие и обмен на информация между митническите органи, Държавна агенция „Национална сигурност“ и Министерството на вътрешните работи за целите на валутния контрол на национално ниво, се уреждат със споразумение между директора на Агенция „Митници“, председателя на Държавна агенция „Национална сигурност“ и министъра на вътрешните работи.“
§ 10. В чл. 13а, ал. 5, т. 3 думата „молба“ се заменя със „заявление“.
§ 11. Член 14 се отменя.
§ 12. Член 14а се отменя.
§ 13. Член 14б се отменя.
§ 14. Член 14г се отменя.
§ 15. В чл. 16 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Митническите органи следят за спазването на закона при пренасянето през границата на страната на придружени и непридружени парични средства съгласно правомощията си по чл. 16, ал. 1, т. 1-3 и 
4-10 от Закона за митниците.“

2.	Създават се нови ал. 2 и 3:
„(2) За целите на спазване на чл. 5 от Регламент (ЕС) 2018/1672 митническите органи имат правомощия да извършват контрол върху физическите лица, техния багаж и транспортни средства, както и контрол на всички пощенски или куриерски пратки, контейнери или транспортни средства, които е възможно да съдържат непридружени парични средства. За извършените контролни действия се съставя протокол.
(3) Придружени парични средства и непридружени парични средства се задържат с разписка по чл. 15, ал. 2, т. 9 от Закона за митниците.“
3.	Досегашните ал. 2-6 стават съответно ал. 4-8.

4.	Досегашната ал. 8 става ал. 9 и в нея думите „чл. 11, ал. 2“ се заменят с „чл. 10в, ал. 1”, а думите „и чл. 14, ал. 2“ се заличават.

5.	Досегашната ал. 9 става ал. 10.
§ 16. В чл. 18 се правят следните изменения:
1.	В ал. 2 думите „чл. 11а, ал. 1, 2 или 3 или по чл. 14а, ал. 1“ се заменят с „чл. 10а, ал. 2 и 3, чл. 10в, ал. 3 и 6“, а думите „или благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават.
2.	В ал. 3, изречение първо думите „или благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават, а в изречение второ думите „чл. 11, ал. 2 и 3 и чл. 14, ал. 2 и 3“ се заменят с „чл. 10в, ал. 1“.
3.	В ал. 7, т. 3 и 4 думите „или благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават.
4.	В ал. 10 думата „молба“ се заменя със „заявление“.

§ 17. В чл. 18а ал. 1 се изменя така:
„(1) При неизпълнение на задължението по чл. 10б, ал. 2 и 3, както и чл. 10в, ал. 4 и 6 физическите лица се наказват с глоба в размер от 2000 до 5000 лв., а на юридическите лица или едноличните търговци се налага имуществена санкция в размер от 3000 до 7000 лв.“
§ 18. Създава се чл. 18б:
„Чл. 18б. (1)  В случаите на нарушения по чл. 18, ал. 2 и 3 и 
чл. 18а, когато нарушителят е неизвестен, актът се подписва от актосъставителя и от един свидетел и не се връчва. В този случай се издава наказателно постановление, което влиза в сила в едногодишен срок след издаването му. С наказателното постановление задържаните парични средства се отнемат в полза на държавата.
(2) За нарушения по чл. 18, ал. 2 и 3 и чл. 18а, когато нарушителят е известен, но не е открит на адреса, посочен при връчването на акта за административно нарушение, или е напуснал страната, или е посочил адрес само в трета страна, наказателното постановление не се връчва. Постановлението се счита за влязло в законна сила  в едногодишен срок след издаването му.“
§ 19. Създава се чл. 18в:
„Чл. 18в. Митническите органи имат право да  задържат с разписка по чл. 15 ал. 2, т. 9 от Закона за митниците суми за обезпечаване на евентуални вземания по съставени от тях актове за извършено нарушение по този закон.“
§ 20. В § 1 на допълнителната разпоредба се правят следните изменения и допълнения:
1.	Точка 6 се изменя така:
„6. „парични средства“ са:
а) валута, като банкноти и монети, които са в обращение като средство за обмяна или които са били в обращение като средство за обмяна и все още могат да бъдат обменени чрез финансовите институции или централните банки срещу банкноти и монети, които са в обращение като средство за обмяна;
б) прехвърляеми инструменти на приносител;
в) стоки, използвани като високоликвидни средства за съхраняване на стойност, като монети със съдържание на злато 
най-малко 90 на сто и/или злато под формата на кюлчета, късове или буци със съдържание на злато най-малко 99,5 на сто;
г) предплатени карти.“
2.	Точка 7 се изменя така:
„7. „прехвърляеми инструменти на приносител“ означава инструменти, различни от валута, които дават право на притежателя им да претендира за парична сума при представяне на инструмента, без да е необходимо да доказва своята самоличност или право на тази сума; тези инструменти са:
а) пътнически чекове;
б) чекове, записи на заповед или парични нареждания, които са или във формата на инструмент на приносител, подписани са, но не е посочено името на получателя, предвидена е възможност за джиросване без ограничение, издадени са в полза на фиктивен получател, или са в друга форма, която позволява да бъдат прехвърлени с предаването;“.
3.	Точка 18 се изменя така:
„18. „пренасяне през границата на страната“ е внасянето и изнасянето през държавната граница на Република България, включително чрез пощенски пратки, куриерски пратки, или като непридружен багаж или товар в контейнер на парични средства от или за друга държава - членка на Европейския съюз, или вносът и износът от и за трета страна;“
4.	Създават се т. 22, 23 и 24:
„22. „приносител“ означава всяко физическо лице, което влиза в Европейския съюз или излиза от него, като пренася парични средства в себе си, в своя багаж или в своето превозно средство;
23. „непридружени парични средства“ означава парични средства, съставляващи част от пратка без приносител;
24. „предплатена карта“ означава непоименна карта, посочена в приложение I, точка 2 от Регламент (ЕС) 2018/1672, за съхраняване на или за предоставяне на достъп до парична стойност или средства, която може да се използва за платежни операции, за придобиване на стоки или услуги или за обратно изкупуване на валута, когато тази карта не е свързана с банкова сметка.“

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 21. В Наказателния кодекс (обн., ДВ, бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29 от 1968 г.; изм. и доп., бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., 
бр. 89 от 1974 г., бр. 95 от 1975 г., бр. 3 от 1977 г., бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г., бр. 28 от 1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм. и доп., бр. 44 от 1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г.; попр., бр. 80 от 1985 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1986 г.; попр., бр. 90 от 1986 г.; изм. и доп., бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., бр. 90 от 1991 г.; изм. и доп., бр. 105 от 1991 г., бр. 54 от 1992 г., бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 1995 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1995 г. - бр. 97 от 
1995 г.; изм. и доп., бр. 102 от 1995 г., бр. 107 от 1996 г., бр. 62 и 85 от 1997 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1997 г. - бр. 120 от 1997 г.; изм. и доп., бр. 83, 85, 132, 133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 на Конституционния съд от 2000 г. - бр. 98 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 от 2002 г., бр. 26 и 103 от 2004 г., бр. 24, 43, 76, 86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 2006 г., бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 2007 г, бр. 19, 67 и 102 от 2008 г., бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 и 102 от 2009 г., бр. 26 и 32 от 2010 г., бр. 33 и 60 от 2011 г., бр. 19, 20 и 60 от 2012 г., бр. 17, 61 и 84 от 2013 г., бр. 19, 53 и 107 от 2014 г., бр. 14, 24, 41, 74, 79 и 102 от 2015 г., бр. 32 и 47 от 2016 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2016 г. - бр. 83 от 2016 г.; изм. и доп., бр. 95 от 2016 г., бр. 13, 54, 85 и 101 от 2017 г., 
бр. 55 от 2018 г., бр. 1, 7, 16 и 83 от 2019 г., бр. 13, 23, 28, 88, 103 и 108 от 2020 г.; изм., бр. 9 от 2021 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2021 г. - бр. 84 от 2021 г.; изм. и доп., бр. 53 от 2022 г.; Решение № 13 на Конституционния съд от 2022 г. – бр. 79 от 2022 г. и Решение № 1 от 2023 г. на Конституционния съд – бр. 10 от 2023 г.), в чл. 251, ал. 1 думите „благородни метали, скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ и запетаята след тях се заличават.
§ 22. В Закона за мерките срещу изпирането на пари (обн., ДВ, 
бр. 27 от 2018 г; изм. и доп., бр. 94 от 2018 г., бр. 17, 34, 37, 42 и 94 от 2019 г., бр. 18 и 69 от 2020 г., бр. 7, 17 и 21 от 2021 г. и бр. 25 и 32 от 2022 г.), в чл. 77  ал. 1 се изменя така:
„(1) Агенция „Митници“ предоставя на дирекция „Финансово разузнаване“ на Държавна агенция „Национална сигурност“ информацията за пренасянето през границата на страната на парични средства, събирана при условията и по реда на Валутния закон.“
§ 23. В Закона за митниците (обн., ДВ, бр. 15 от 1998 г.; изм. и доп., бр. 89 и 153 от 1998 г., бр. 30 и 83 от 1999 г., бр. 63 от 2000 г., 
бр. 110 от 2001 г., бр. 76 от 2002 г., бр. 37 и 95 от 2003 г., бр. 38 от 
2004 г., бр. 45, 86, 91 и 105 от 2005 г., бр. 30 и 105 от 2006 г., бр. 59 и 109 от 2007 г., бр. 28, 43 и 106 от 2008 г., бр. 12, 32, 42, 44 и 95 от 2009 г., 
бр. 54, 55, 73 и 94 от 2010 г., бр. 82 от 2011 г., бр. 38 и 54 от 2012 г., 
бр. 15 и 66 от 2013 г., бр. 98 от 2014 г., бр. 42 и 60 от 2015 г., бр. 58, 75 и 98 от 2016 г., бр. 99 и 103 от 2017 г., бр. 24, 80, 98 и 105 от 2018 г., бр. 7 и 17 от 2019 г.; Решение № 4 на Конституционния съд от 2019 г. – бр. 32 от 
2019 г.; Решение № 7 на Конституционния съд от 2019 г. – бр. 75 от 
2019 г.; изм. и доп., бр. 100 и 102 от 2019 г., бр. 14 от 2020 г. и бр. 62 от 2022 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 2, ал. 2 думите „и на благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават.
2. Създава се чл. 16и:
„Чл. 16и. (1) Решенията по Глава втора, Раздел 2 от Регламент (ЕС) № 608/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 12 юни 
2013 г. относно защитата на правата върху интелектуалната собственост, осъществявана от митническите органи, и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1383/2003 на Съвета (ОВ, L 181 от 29 юни 2013 г.), наричан по-нататък „Регламент (ЕС) № 608/2013“ се издават от директора на Агенция „Митници“ или упълномощено от него длъжностно лице.
(2) Решенията по ал. 1 подлежат на обжалване по реда на Административнопроцесуалния кодекс, когато отговорят на условието на чл. 9, параграф 1, изречение второ и параграф 2 от Регламент (ЕС) 
№ 608/2013.“
3. Член 229а се изменя така:
„Чл. 229а. Административнонаказателното производство може да приключи със споразумение между наказващия орган и нарушителя в едномесечен срок от направено предложение. Наказващият орган прави предложение за сключване на споразумение в 14-дневен срок от получаване на преписката от актосъставителя, а нарушителят може да направи предложение в 14-дневен срок от връчването на акта. Споразумение за прекратяване на административнонаказателно производство може да бъде постигнато само ако деянието не съставлява престъпление.“
4.	Член 229б се изменя така:
„Чл. 229б. (1) Споразумението отразява съгласието на административнонаказващия орган и нарушителя в писмена форма по следните въпроси:
1. има ли извършено деяние, извършено ли е то от нарушителя и извършено ли е виновно, съставлява ли деянието митническо нарушение;
2. какви да бъдат видът и размерът на наказанието;
3. отнемат ли се в полза на държавата стоките - предмет на нарушението, както и превозните и преносните средства, послужили за превозването или пренасянето на стоките, или те се заплащат в размер не по-малко от 25 на сто от равностойността им.
(2) Споразумението съдържа:
1. датата на сключване на споразумението;
2. собственото, бащиното и фамилното име и длъжността на наказващия орган;
3. собственото, бащиното и фамилното име на нарушителя, точния му адрес и единен граждански номер, а в случай че е чужденец - имената, точния адрес, дата на раждане, а ако има информация за това - и място на раждане, по паспорт или заместващ го документ за пътуване с посочване на номер, дата на издаване и издател на документа;
4. датата на акта, въз основа на който е образувано производството, и името, длъжността и местослуженето на актосъставителя;
5. описание на нарушението, датата и мястото, където е извършено, обстоятелствата, при които е извършено, както и на доказателствата, които го потвърждават;
6. законовите разпоредби, които са били нарушени виновно;
7. вида и размера на административното наказание;
8. вещите, които се отнемат в полза на държавата, както и преносните, превозните и други средства и съоръжения, послужили и използвани за извършване на нарушение по този закон, или те се заплащат в размер не по-малко от 25 на сто от паричната равностойност, които представляват митническата им стойност;
9. разпореждането с веществените доказателства;
10. банкова сметка, по която да се заплати дължимата глоба или имуществената санкция.
(3) Със споразумението не може да се определя:
1. наказание от вид, различен от предвидения в закона за конкретното митническо нарушение;
2. размер на глобата или на имуществената санкция, по-нисък от 80 на сто от минималния, предвиден за конкретното митническо нарушение;
3. сума в размер по-малко от 25 на сто от паричната равностойност на предмета на нарушението, както и от паричната равностойност на превозното и преносното средство, които представляват митническата им стойност.
(4) Споразумението се подписва от административнонаказващия орган и от нарушителя или от негов представител, изрично упълномощен за постигане на споразумение.
(5) Когато е съставен акт за установяване на административно нарушение за няколко нарушения, споразумение може да се сключи и само за някое от нарушенията.
(6) В случаите по ал. 5 признанието на лицето, с което е сключено споразумение по въпросите, посочени в ал. 1, не може да се използва като доказателство за виновността му за другите нарушения, за които е съставен актът за установяване на административно нарушение.
(7) Със споразумението страните договарят режим на отнемане на вещи в полза на държавата съгласно ал. 1. Когато със споразумението се извършва разпореждане с веществени доказателства или се отнемат в полза на държавата вещи, които не принадлежат на нарушителя, за сключването му е необходимо писмено съгласие на собственика на вещите, което става неразделна част от споразумението. В случай че собственикът не даде съгласие за разпореждане с веществени доказателства или за отнемане на вещи в полза на държавата или не може да бъде открит, наказващият орган се произнася по въпроса за веществените доказателства и за отнемането на вещите в полза на държавата с наказателно постановление, което подлежи на обжалване по реда на чл. 63 от Закона за административните нарушения и наказания.
(8) Когато със споразумението е наложено административно наказание глоба или имуществена санкция, нарушителят приема да ги заплати в срок до 14 дни от сключване на споразумението.
(9) Споразумението влиза в сила от датата на заплащане на глобата или имуществената санкция. Споразумението е окончателно и има последиците на влязло в сила наказателно постановление.
(10) В случай че глобата или имуществената санкция не бъде платена в срока по ал. 8, наказващият орган обявява, че споразумение не е постигнато с мотивирано постановление, което не подлежи на обжалване и протест, и издава наказателно постановление.
(11) Когато не бъде постигнато споразумение, наказващият орган издава наказателно постановление, като не може да ползва признанието на лицето, срещу което е съставен акт за установяване на административно нарушение, по въпросите, посочени в ал. 3, като доказателство за виновността му.
(12) Издаването на наказателно постановление, без да е направено предложение по чл. 229а, изречение второ, не съставлява съществено нарушение на процесуалните правила.
(13) Алинеи 1-12 се прилагат съответно за еднолични търговци и за юридически лица.“
5. Член 229в се отменя.
6. В чл. 233 ал. 8 се изменя така:
„(8) Превозните и преносните средства – собственост на нарушителя, които са послужили за превозването или пренасянето на стоките - предмет на митническа контрабанда, се отнемат в полза на държавата, освен ако стойността им явно не съответства на стойността на предмета на митническата контрабанда.“
7. В чл. 234а, ал. 3 думите „ал. 6, 7 и 8“ се заменят с „ал. 7 и 8.“
8. В чл. 243, ал. 2 думите „и благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават.
9. В чл. 266, ал. 1 думите  „и на благородни метали и скъпоценни камъни и изделия със и от тях“ се заличават.
§ 24. В Закона за акцизите и данъчните складове (обн., ДВ, 
бр. 91 от 2005 г.; изм. и доп., бр. 105 от 2005 г., бр. 30, 34, 63, 80, 81, 105 и 108 от 2006 г., бр. 31, 53, 108 и 109 от 2007 г., бр. 36 и 106 от 2008 г., 
бр. 6, 24, 44 и 95 от 2009 г., бр. 55 и 94 от 2010 г., бр. 19, 35, 82 и 99 от 2011 г., бр. 29, 54 и 94 от 2012 г., бр. 15, 101 и 109 от 2013 г., бр. 1 и 105 от 2014 г., бр. 30, 92 и 95 от 2015 г., бр. 45, 58, 95 и 97 от 2016 г., бр. 9, 58, 63, 92, 97 и 103 от 2017 г., бр. 24, 62, 65, 98 и 103 от 2018 г., бр. 7, 17, 33, 96 и 100 от 2019 г., бр. 9, 14, 18, 28, 44, 65 и 104 от 2020 г., бр. 77 от 2021 г., бр. 12, 42 и 52 от 2022 г., бр. 100 и 102 от 2022 г. и бр. 8 от 
2023 г.) чл. 107з се изменя така:
„Чл. 107з. (1) Административнонаказателното производство може да приключи със споразумение между наказващия орган и нарушителя в едномесечен срок от направено предложение.  Наказващият орган прави предложение за сключване на споразумение в 14-дневен срок от получаване на преписката от актосъставителя, а нарушителят може да направи предложение в 14-дневен срок от връчването на акта. Споразумение за прекратяване на административнонаказателно производство може да бъде постигнато само ако деянието не съставлява престъпление.
(2) Не могат да бъдат обект на споразумение установени случаи на административни нарушения, при които стоките - предмет на нарушението, застрашават живота или здравето на хората или околната среда или не съответстват на изискванията за качество на продуктите.
(3) Споразумението се изготвя в писмена форма и отразява съгласието на административнонаказващия орган и нарушителя по следните въпроси:
1. има ли извършено деяние, извършено ли е то от нарушителя и извършено ли е виновно, съставлява ли деянието нарушение на акцизното законодателство;
2. какви да бъдат видът и размерът на наказанието;
3. отнемат ли се в полза на държавата стоките - предмет на нарушението, както и преносните, превозните и други средства и съоръжения, послужили и използвани за извършване на нарушение по този закон, или те се заплащат в размер не по-малко от 40 на сто от пазарната им цена.
(4) Споразумението съдържа:
1. датата на сключване на споразумението;
2. собственото, бащиното и фамилното име и длъжността на наказващия орган;
3. собственото, бащиното и фамилното име на нарушителя, точния му адрес и единен граждански номер, а в случай че е чужденец - имената, точния адрес, дата на раждане, а ако има информация за това - и място на раждане, по паспорт или заместващ го документ за пътуване с посочване на номер, дата на издаване и издател на документа;
4. датата на акта, въз основа на който е образувано производството, и името, длъжността и местослуженето на актосъставителя;
5. описание на нарушението, датата и мястото, където е извършено, обстоятелствата, при които е извършено, както и на доказателствата, които го потвърждават;
6. законовите разпоредби, които са били нарушени виновно;
7. вида и размера на административното наказание;
8. вещите, които се отнемат в полза на държавата, както и преносните, превозните и други средства и съоръжения, послужили и използвани за извършване на нарушение по този закон, или те се заплащат в размер не по-малко от 40 на сто от пазарната им цена;
9. разпореждането с веществените доказателства;
10. банкова сметка, по която да се заплати дължимата глоба или имуществената санкция.

(5) Със споразумението не може да се определя:
1. наказание от вид, различен от предвидения в закона за конкретното административно нарушение;
2. размер на глобата или на имуществената санкция:
а) при първо нарушение - по-нисък от 80 на сто от минималния размер, предвиден за конкретното административно нарушение;
б) при повторно нарушение - по-нисък от 60 на сто от максималния размер, предвиден за конкретното административно нарушение за повторност, или не по-нисък от предвиденото за конкретното административно нарушение, когато не е предвиден максимум;
в) при всяко следващо - по-нисък от максималния размер, предвиден за конкретното административно нарушение, или не по-нисък от предвиденото за конкретното административно нарушение, когато не е предвиден максимум;
3. сума в размер по-малко от 40 на сто от пазарната цена на предмета на нарушението, както и на преносните, превозните и други средства и съоръжения, послужили и използвани за извършване на нарушение по този закон, когато не се отнемат в полза на държавата.
(6) Споразумението се подписва от административнонаказващия орган и от нарушителя или от негов представител, изрично упълномощен за постигане на споразумение.
(7) Когато е съставен акт за установяване на административно нарушение за няколко нарушения, споразумение може да се сключи и само за някое от нарушенията.
(8) В случаите по ал. 7 признанието на лицето, с което е сключено споразумение по въпросите, посочени в ал. 3, не може да се използва като доказателство за виновността му за другите нарушения, за които е съставен актът за установяване на административно нарушение.
(9) Със споразумението страните договарят режим на отнемане на вещи в полза на държавата съгласно ал. 3. Когато със споразумението се извършва разпореждане с веществени доказателства или се отнемат в полза на държавата вещи, които не принадлежат на нарушителя, за сключването му е необходимо писмено съгласие на собственика на вещите, което става неразделна част от споразумението. В случай че собственикът не даде съгласие за разпореждане с веществени доказателства или за отнемане на вещи в полза на държавата или не може да бъде открит, наказващият орган се произнася по въпроса за веществените доказателства и за отнемането на вещите в полза на държавата с наказателно постановление, което подлежи на обжалване по реда на чл. 63 от Закана за административните нарушения и наказания.
(10) Когато със споразумението е наложено административно наказание глоба или имуществена санкция, нарушителят приема да ги заплати в срок до 14 дни от сключване на споразумението.
(11) Споразумението влиза в сила от датата на заплащане на глобата или имуществената санкция. Споразумението е окончателно и има последиците на влязло в сила наказателно постановление.
(12) В случай че глобата или имуществената санкция не бъде платена в срока по ал. 10, наказващият орган обявява, че споразумение не е постигнато с мотивирано постановление, което не подлежи на обжалване и протест, и издава наказателно постановление.
(13) Когато не бъде постигнато споразумение, наказващият орган издава наказателно постановление, като не може да ползва признанието на лицето, срещу което е съставен акт за установяване на административно нарушение, по въпросите, посочени в ал. 3, като доказателство за виновността му.
(14) Издаването на наказателно постановление, без да е направено предложение по ал. 1, изречение второ, не съставлява съществено нарушение на процесуалните правила.
(15) Алинеи 1-14 се прилагат съответно за еднолични търговци и за юридически лица.“
§ 25. Започналите до влизането в сила на този закон производства по реда на чл. 229а и 229б от Закона за митниците се довършват по досегашния ред.
§ 26. Започналите до влизането в сила на този закон производства по реда на чл. 107з от Закона за акцизите и данъчните складове се довършват по досегашния ред.

Законът е приет от 49-ото Народно събрание на ……………………. 2023 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

Росен Желязков

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на 
Валутния закон

Законопроектът за изменение и допълнение на Валутния закон предвижда следните промени:
Проектът на Решение на Министерския съвет за одобряване на  законопроект за изменение и допълнение на Валутния закон е изготвен във връзка с Регламент (ЕС) № 2018/1672 на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2018 година относно контрола на паричните средства, които се внасят в Съюза или се изнасят от него, както и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1889/2005. С предложения законопроект се изпълняват и мерки, въвеждащи Препоръките от Доклада за България от Петия оценителен кръг на Комитета на експертите за оценка на мерките срещу изпирането на пари към Съвета на Европа (MONEYVAL/Комитета MONEYVAL).
С предложените промени се предлага да бъдат регламентирани нови правила относно контрола на движението на непридружени парични средства (в пощенски пратки, куриерски пратки, като непридружен багаж или товар в контейнери) и изискването за представяне на декларация за оповестяване, както и за допълнение на действащите административнонаказателни разпоредби и въвеждането на санкции за неспазване на задължението за оповестяване на парични средства, които да са ефективни, пропорционални и възпиращи и съотнасяйки се към сега действащите наказания, а именно глоба или имуществена санкция до ¼ от паричните средства. В действащата нормативна рамка липсват регламентирани правила за поведение, касаещи проблема, което налага привеждане на националното законодателство в съответствие с правото на ЕС. С оглед влизането в сила на регламента Комитетът MONEYVAL препоръчва въвеждане в националното законодателство на разпоредбите на Регламент (ЕС) 2018/1672, уреждащи процедура за временно задържане на парични средства,  както и процедура за задържане или деклариране на суми в размер, по-нисък от определения праг, за които има подозрение, че са свързани с престъпна дейност, и осъществяване на законосъобразен и ефективен валутен контрол в съответствие с европейските изисквания, при извършване на анализ на риска, както и обмен на информация между националните и европейските компетентни органи, включително механизъм за временно задържане на парични средства на вътрешна за ЕС граница.
Във връзка с това се предвижда паричните средства да са разделени на два основни вида - придружени и непридружени. Също така се предлага да се въведат правила, които разширяват обхвата на контрола по този закон. Предлага се да бъде разширено и определението за „парични средства“, така че то да обхване и стоки, използвани като високоликвидни средства за съхраняване на стойност (монети със съдържание на злато най-малко 90 на сто и злато под формата на кюлчета, късове или буци със съдържание на злато 
най-малко 99,5 на сто). 
По отношение на движенията на непридружени парични средства - парични средства, пренасяни в пощенски пратки, куриерски пратки, като непридружен багаж или товар в контейнери, се предлага митническите органи да разполагат с правомощия да изискват от изпращача или получателя, или от техен представител да представи декларация за оповестяване. За тази цел се предлага митническите органи да имат и правомощието да извършват контрол върху всякакви пратки, контейнери или транспортни средства, които е възможно да съдържат непридружени парични средства. Във връзка с това при установяване на пратка (пощенска, куриерска, контейнер, непридружен багаж), съдържаща парични средства в размер 10 000 евро или повече,  компетентните органи ще могат да изискат от изпращача, получателя или техен представител да представи декларация. 
С настоящия законопроект се запазва възможността за деклариране на парични средства при поискване от митническите органи, когато придружените паричните средства се пренасят през границата на страната от или за държава членка. 
Също така с предложените промени се предлага да се въведе възможност непридружените парични средства да се считат за изоставени в следните случаи:
•	когато не е открито лице, което следва да подаде декларация за оповестяване;
•	когато непридружени парични средства на стойност 
10 000 евро или повече се внасят в Съюза или се изнасят, или се пренасят през границата на страната от или за държава членка;
•	митническите органи не са намерили изпращач или получател, или техен представител, който да представи декларация за оповестяване в срок до 30 дни. 
Със законопроекта се предвижда и когато предметът на нарушение по чл. 18, ал. 3 от Валутния закон е укрит по специален начин, наказанието да е глоба в размер на една четвърт от стойността на недекларираните парични средства, ако деянието не съставлява престъпление.
С оглед на постигане на съответствие на националното законодателство с изискванията, заложени в Регламент (ЕС) 
№ 2018/1672, с предложените промени се предвижда да се разширят правомощията на компетентните органи по този закон. Във връзка с това се регламентира и възможност да се задържат временно парични средства, когато:
•	задължението за деклариране на придружени парични средства или задължението за оповестяване на непридружени парични средства не е спазено; 
•	са налице признаци, че паричните средства независимо от тяхната стойност са свързани с престъпна дейност.
Настоящият законопроект определя подробния ред за такова задържане. Това е административна мярка, чиято цел е да се позволи на компетентните органи да задържат парични средства за периода от установяването на нередност до момента, в който други органи вземат решение дали са налице достатъчни основания за продължаване на разследването и изземване или освобождаване на средствата. Задължително е всяко временно задържане да бъде надлежно обосновано с позоваване на специфични обстоятелства. То подлежи на ефективни правни средства за защита в съответствие с националното право. В случаите, когато компетентните органи не вземат решение в срока, установен за периода на временно задържане, или в случай че те решат, че няма основания за по-нататъшно задържане на паричните средства, следва паричните средства незабавно да бъдат върнати на декларатора/приносителя. 
Със законопроекта се въвеждат и правни норми, с които се отстраняват несъответствията на националното законодателство във връзка с Препоръка 32 от доклада на Комитета MONEYVAL „Куриери на пари в брой“, която въвежда механизмите на временното задържане на парични средства при прага на деклариране, така и под прага на деклариране, тъй като към настоящият момент няма законови правомощия за задържане на пари в брой, за които се подозира, че са свързани с изпиране на пари и/или финансиране на тероризма. Също така се отстраняват несъответствията на националното законодателство за подаване на декларация за оповестяване на непридружени парични средства.
С проекта на акт се цели да се въведе система за налагане на ефективни, пропорционални и възпиращи административни санкции, както и привеждане на националното законодателство в съответствие с европейското законодателство в областта на контрола на пари в брой, които се внасят и изнасят от Европейския съюз. С предложените промени разпоредбите на Валутния закон ще бъдат приведени в съответствие с разпоредбите на Регламент (ЕС) № 2018/1672 и с въведената практиката на Съда на Европейския съюз в областта на административнонаказателните разпоредби при неизпълнение на задължението за деклариране по чл. 14 от същия регламент, както и с Препоръка 32 от доклада на Комитета  MONEYVAL. При неизпълнение на задължението за деклариране, предвидено в чл. 4 от Регламент (ЕС) № 2018/1672, и реализиране спрямо физическите или юридическите лица на административнонаказателна отговорност последните ще търпят санкции, които са ефективни, съразмерни и възпиращи, без недекларираната парична сума да бъде отнемана в полза на държавата. 
С промените се предвижда засилване и подобряване на обмена на информация между националните органи във връзка с данните от контрола на парични средства. 
В допълнение, предвид сложния процес на установяването на изпирането на пари и финансирането на тероризма, както и предвид факта, че пренасянето на парични средства е свързано с преминаване на държавните граници за целите на анализа на риска и подобряване резултатите от контрола е от изключителна важност информацията за нарушенията (липса на декларация, грешно деклариране или служебни декларации при наличие на признаци за престъпна дейност) да се предоставя своевременно на компетентните органи на другите държави -членки на ЕС. От своя страна те могат да предоставят тази информация на други органи, които се занимават с разследване на престъпления. Това ще подобри и способността на компетентните органи за борба срещу изпирането на пари и финансирането на тероризма. Комисията следва да бъде уведомявана при наличие на признаци за престъпна дейност, която може да се отрази неблагоприятно върху финансовите интереси на Съюза. Между компетентните органи в същата и в други държави членки следва да се обменя анонимизирана информация от анализа на риска и резултатите от анализа на риска, когато тези органи преценят, че заплахата представлява висок риск за друго място в Съюза.
С настоящия законопроект е предвидено да отпаднат разпоредбите от Валутния закон, въвеждащи изискване за деклариране пред митническите органи на благородните метали, скъпоценните камъни и изделията със и от тях. Мотиви за това са нормите на Регламент (ЕС) 2018/1672, който макар и да разширява понятието „парични средства“, не включва в съдържанието му благородните метали и скъпоценните камъни, както и изделията със и от тях. Друг аргумент за отпадане на изискването за декларирането на тези стоки е установената разнородна практика, породена от нееднаквото третиране на благородните метали и скъпоценните камъни – като такива, включени в обхвата на Валутния закон, или като стока, подлежаща на контрол, установен от европейското митническо законодателство.
 В законопроекта се въвежда механизъм за недопускане на паричните средства да напускат територията на страната, когато лицата имат публични държавни вземания в размер 5000 лв. или повече, т.е. предвиждат се национални правни норми, които да защитят събирането на публичните държавни вземания, когото същите не са обезпечени, разсрочени или отсрочени по реда и условията на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.   
В законопроекта са включени преходни и заключителни разпоредби, с които се въвеждат изменения и допълнения в Закона за акцизите и данъчните складове (ЗАДС) и в Закона за митниците (ЗМ). Промените са мотивирани от измененията в Закона за административните нарушения и наказания, публикувани в ДВ, бр. 109 от 2020 г., в сила от 24.12.2021 г., с които е въведен институтът на споразумението. 
В ЗАДС и ЗМ към настоящия момент е предвиден контрол върху сключените споразумения, като същите влизат в сила след издаване на акт за тяхното одобряване - процесуален ред, който не е предвиден в Закона за административните нарушения и наказания (ЗАНН). Именно във връзка с уеднаквяване на част от разпоредбите, касаещи прекратяване на производството със споразумение, е предвидено отпадане на разпоредбите за одобряване на сключеното споразумение. 
Също така се уеднаквява предложението за сключване на споразумение, като се въвежда възможността административнонаказващия орган по ЗАДС и ЗМ да отправя предложение за сключване. В ЗАДС и ЗМ остава възможността за сключване на споразумения при условията на повторност, тъй като е отразена спецификата на митническите и акцизни нарушения и законодателството уреждащо тези обществени отношения. Сключването на споразумение за прекратяване на административнонаказателно производство като институт е познат в Закона за митниците от 2003 г. и в ЗАДС от 2009 г. В митническата администрация има изградени традиции при прекратяване на административнонаказателното производство със споразумение. Предвид спецификата на административнонаказателните разпоредби и предвидените правни норми за отнемане на стоките -предмет на нарушение, при приложението на института се допуска сключване на споразумение, независимо дали същото се явява повторно или всяко следващо, като се отчита обществената опасност на деянието и се дава възможност стоките - предмет на нарушение, да се платят от лицата, за да не се отнемат в полза на държавата. Също така законодателят е отчел възможността при сключване на споразумение, включително при условията на повторност и/или тежко нарушение по ЗАДС, че лице може да придобие качество на лицензиран складодържател или регистрирано лице по ЗАДС, ако има повторно или тежко нарушение, при условие че същото е приключило със споразумение за прекратяване на административнонаказателно производство. Същото условие е заложено и при условията за отнемане на лиценз за управление на данъчен склад или регистрация по ЗАДС, аргумент на чл. 24а, ал. 3, т. 5, чл. 47, ал. 1, т. 5, чл. 57, ал. 1, т. 3, 
чл. 57а, ал. 2, т. 5 от ЗАДС и други. 
Законопроектът включва и изменение на нормата на чл. 233, 
ал. 8 от Закона за митниците, като е предвидено отнемане на превозните и преносните средства, които са послужили за превозването или пренасянето на стоките - предмет на митническа контрабанда, когато същите са собственост на нарушителя. Промяната е продиктувана от постановяване на Решение на СЕС от 14.01.2021 г. по дело С-393/
2019 г., както и от Решение № 12 от 30.09.2021 г. по к. д. № 10/2021 г. по описа на Конституционен съд на Република България, като по този начин законодателството ще бъде приведено в съответствие със съдебната практика. 
Предвидена е промяна на чл. 234а, ал. 3 от ЗМ, като се предлага стоките - предмет на отклонение от режим митническо складиране или друг митнически режим, да не се отнемат в полза на държавата. Промяната ще приведе националната правна норма в съответствие с Решение на Съда на ЕС от 04.03.2020 г. по преюдициално дело С-655/18 – „Шенкер“ ЕООД, с което съдът е приел, че санкцията, предвидена в чл. 234а, ал. 3 във връзка с чл. 233, ал. 6 от ЗМ, е несъразмерна спрямо митническото задължение, възникнало поради отклоняване от митнически надзор на стоки, поставени под режим митническо складиране.
С преходните и заключителните разпоредби се предвижда промяна в Наказателния кодекс и Закона за мерките срещу изпирането на пари, тъй като отпада контролът върху благородните метали, скъпоценните камини и изделията със или от тях от Валутния закон. Същите остават в регулацията на митническите нарушения и престъпления по Закана за митниците и квалифицираната митническа контрабанда по Наказателния кодекс. В Закона за мерките срещу изпирането на пари отпада и предоставянето на Държавна агенция „Национална сигурност“ на данни за търговските кредити по износа и вноса, за финансовия лизинг между местни и чуждестранни лица, тъй като във Валутния закон отпада изискването за подаване на декларация, така както не се изисква и по силата на Регламента.  
За приемането на проекта на акт не са необходими допълнителни разходи/трансфери/други плащания. Във връзка с това предложените промени няма да окажат въздействие върху държавния бюджет. 
Предложените промени няма да доведат до допълнителни финансови разходи и за задължените лица.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: