НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №: 49-302-01-56
Дата: 26.09.2023 г./ 13:55 ч.

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

                        ДО
ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ
г-н РОСЕН ЖЕЛЯЗКОВ

УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН ПРЕДСЕДАТЕЛ,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  653 на Министерския съвет от 2023 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози.
Приложения:
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
5. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.
6. Справка за отразяване на становищата, получени след съгласуване на законопроекта.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е    653

от      26      септември      2023 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на транспорта и съобщенията да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Николай Денков

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ Ваня Стойнева
Вярно,
ЗА ДИРЕКТОР НА ДИРЕКЦИЯ
“ПРАВИТЕЛСТВЕНА КАНЦЕЛАРИЯ”: 
/Жана Кадънкова/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози
(Обн., ДВ, бр. 82 от 1999 г.; изм. и доп., бр. 11 и 45 от 2002 г., 
бр. 99 от 2003 г., бр. 70 от 2004 г., бр. 88, 92, 95, 102, 103 и 105 от 2005 г., бр. 30, 85, 92 и 102 от 2006 г., бр. 42, 80 и 109 от 2007 г., бр. 102 от 2008 г., бр. 93 от 2009 г., бр. 41 от 2010 г., бр. 17 от 
2011 г., бр. 38, 50, 60, 99 и 103 от 2012 г., бр. 15, 23, 66 и 109 от 2013 г., бр. 11, 60, 98 и 107 от 2014 г. бр. 14, 60, 81 и 100 от 2015 г., бр. 32, 58 и 59 от 2016 г., бр. 9 и 93 от 2017 г., бр. 62, 80 и 105 от 2018 г., бр. 60, 71 и 108 от 2020 г, бр. 21, 22 и 23 от 2021 г.; Решение № 11 на Конституционния съд от 2021 г. – бр. 84 от 
2021 г.; изм., бр. 67 от 2023 г.)

§ 1. В чл. 6 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1:
а) изречение трето се изменя така:
„Регистърът съдържа: № на лиценза, наименование и правна форма на превозвача, ЕИК, адрес на управление на превозвача, имената на ръководителя на транспортната дейност, брой копия или удостоверения към съответния лиценз и регистрационните номера на превозните средства, с които превозвачът извършва дейността.“;
б) създава се изречение четвърто:
„Публично видими са данните относно: № на лиценза, наименование и правна форма на превозвача, ЕИК, адрес на управление на превозвача, имената на ръководителя на транспортната дейност и брой копия или удостоверения към съответния лиценз.“
2. В ал. 3:
а) точка 1 се заличава;
б) в т. 2 думите „максимално допустима“ се заменят с „допустима максимална“ и  думите „3,5 тона, с изключение на превозите, за които по силата на международни договори, по които Република България е страна, се изисква разрешително“ се заменят с „2,5 тона“;
в) в т. 4 думите „държавните предприятия „Строителство и възстановяване“ се заменят с „държавни предприятия“ и запетаята след тях се заличава;
г) в т. 8 след думата „увреждания“ запетаята се заменя с „и“, а думите „болни или ранени лица“ се заличават.
§ 2. В чл. 7 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 2 след думите „Търговския закон“ се добавя „които не са в производство по несъстоятелност или ликвидация, при проверка по реда 
чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс нямат публични задължения и“.
2.	Създават се ал. 5б-5д:
„(5б) Изпълнителният директор на Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация” със заповед спира временно правата, произтичащи от удостоверението за професионална компетентност на лицето по ал. 5а, което е загубило добрата си репутация съгласно чл. 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1071/2009.
(5в) Заповедта по ал. 5б може да бъде оспорена по реда на Административнопроцесуалния кодекс. Оспорването не спира изпълнението.
(5г) Лице, на което временно са спрени правата, произтичащи от удостоверението за професионална компетентност, по реда на ал. 5б, може да възстанови правата си най-рано една година след спирането им по ред, определен с наредбата по ал. 3.
(5д) Едно и също лице, притежаващо удостоверение за професионална компетентност, може да бъде вписано като ръководител на транспортната дейност в не повече от два лиценза за превоз на пътници или товари.“
3.	В ал. 6 думите „и няма публични задължения“ се заличават.
4.	Алинея 7 се изменя така:
„(7) Информацията за наличието или липсата на публични задължения по ал. 2 се установява служебно по реда на чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или по реда на Закона за електронното управление.“
5.	В ал. 8:
а) точка 3 се изменя така:
„3. разполага с помещения, в които да съхранява оригиналите на основните му търговски документи, независимо дали са в електронен формат или в друга форма, включително договори за превоз, документи за превозните средства, с които разполага предприятието, счетоводни документи, документи, свързани с управлението на персонала, трудови договори, документи за социално осигуряване, документи, съдържащи данни за разпределението и командироването на водачите, документи за каботажните превози, времето за управление и за почивка, както и всякакви други документи, които трябва да се предоставят на компетентния орган при проверки дали предприятието спазва условията, предвидени в Регламент (ЕО) № 1071/2009;“
б) създават се т. 5 и 6:
„5. разполага с водачи и превозни средства, които обичайно се намират в експлоатационния център на предприятието, пропорционални по брой на обема на извършваните от предприятието превози;
6. организира дейността си по начин, който гарантира, че превозните средства, които се използват за международен превоз на товари, се връщат в експлоатационния център по т. 4 в рамките на осем седмици след напускане територията на Република България.“
§ 3. В чл. 7б ал. 1 се изменя така:
„(1) Лицензираните превозвачи, лицата по чл. 24е и лицата, извършващи превози за собствена сметка, осъществяват превози на пътници и товари с моторни превозни средства от категории M2, M3, N1, N2 и N3. Превозите на пътници и товари с моторни превозни средства от категории M2, M3, N2 и N3 се осъществяват с водачи, които отговарят на изискването за квалификация на водача. Изискването за квалификация на водача се удостоверява с карта за квалификация на водача за съответната категория, свидетелство за управление на моторно превозно средство, в което е отразен хармонизирания код на Европейския съюз „95“ за съответната категория, издадено от държава - членка на Европейския съюз, или от друга държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или от Конфедерация Швейцария, или сертификат за водач на моторно превозно средство за обществен превоз на товари по шосе. За съответствие с изискването за квалификация на водача министърът на транспорта и съобщенията или упълномощени от него длъжностни лица издават карта за квалификация на водача със срок на валидност 5 години или сертификат за водач на моторно превозно средство за обществен превоз на товари по шосе.“
§ 4. В чл. 7в се правят следните изменения:
1. В ал. 4 думите „10-дневен“ се заменят с „30-дневен“.
2. В ал. 5 думите „14-дневен“ се заменят с „30-дневен“.
§ 5. В чл. 11, ал. 1, т. 1 се създава буква „ж“:
„ж) за търговеца е получено уведомление по чл. 182, ал. 2, т. 2 или чл. 221, ал. 6 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс и в срока на приложената принудителна административна мярка по чл. 106а, ал. 1, т. 6, буква „в“ несъответствията не са отстранени.“
§ 6. В чл. 12б, ал. 1 се правят следните изменения:
1.	Точка 2 се отменя.
2. В т. 3 думите „максимално допустима“ се заменят с „допустима максимална“ и думите „3,5, с изключение на превозите, за които по силата на международни договори, по които Република България е страна, се изисква разрешително“ се заменят с „2,5“.
3. В т. 5 думите „държавните предприятия „Строителство и възстановяване“ се заменят с „държавни предприятия“ и запетаята след тях се заличава.
§ 7. В чл. 14а ал. 4 се изменя така:
„(4) В едномесечен срок от подаване на заявлението министърът на транспорта и съобщенията или упълномощено от него длъжностно лице издава или мотивирано отказва издаването на разрешение. При констатиране на нередовност и/или когато е необходима допълнителна информация, Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ уведомява писмено заявителя и предоставя срок 10 работни дни за отстраняване на нередовността и/или за представяне на допълнителната информация.“
§ 8. В глава трета, раздел I се създава чл. 16а:
„Чл. 16а. (1) Националната транспортна схема включва координирани помежду им разписания по железопътния и автомобилния транспорт. Като основа на националната транспортна схема служат разписанията по железопътния транспорт, а автобусните маршрутни разписания по утвърдени транспортни схеми – републиканска, междуобластна, областни и общински, се синхронизират с тях.
(2) Включване в националната транспортна схема на автобусните разписания по ал. 1 се извършва след съгласуване от министъра на транспорта и съобщенията.“
§ 9. В чл. 17 се създава ал. 10:
„(10) Областните управители на две съседни области могат да дадат разрешение за разширяване на общинската транспортна схема на една от общините, когато към нея има ежедневни работни и ученически пътувания.“
§ 10. В чл. 24а се правят следните изменения:
1.	В ал. 3 думата „превозвача“ се заменя с „търговеца“.
2.	В ал. 8, т. 2 думата „превозвача“ се заменя с „търговеца“.
3.	В ал. 10 думата „превозвачите“ се заменят с „лицата по чл. 12, ал. 1“.
§ 11. В чл. 28 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 1 се изменя така:
„(1) Не се допуска извършването на каботажни превози на товари от чуждестранни превозвачи, освен когато това е разрешено съгласно международни договори, по които Република България е страна, или когато тези превози се извършват от превозвачи, притежаващи лиценз на Общността.“
2.	Създава се ал. 3:
„(3) Превозвачи, притежаващи лиценз на Общността, могат да извършват каботажни превози на товари само при условията на глава III от Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 
21 октомври 2009 година относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари (ОВ, L 300 от 14 ноември 2009 г.) (Регламент (ЕО) № 1072/2009).“
§ 12. В глава четвърта „Международни превози“ се създава раздел III „Специфични правила за командироването на водачи“ с чл. 34а-34и:
„Раздел III
Специфични правила за командироването на водачи
Чл. 34а. (1) С настоящия раздел се установяват специфични правила по отношение на командироването в рамките на предоставяне на услуги на водачи в сектора на автомобилния транспорт на територията на друга държава - членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или на Конфедерация Швейцария и във връзка с административните изисквания и мерките за контрол относно командироването на тези водачи.
(2) Командироване на водач по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 1, буква „а“ от Кодекса на труда е извършването на услуга за превоз на товари или пътници на територията на друга държава - членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или на Конфедерация Швейцария на основание договор за транспортни услуги, сключен между български превозвач и ползвателя на услугите.
(3) Командироване на водачи по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда е извършването на услуга за превоз на товари или пътници на територията на Република България на основание договор за транспортни услуги, сключен между превозвач, установен в друга държава - членка на Европейския съюз, държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или в Конфедерация Швейцария, и ползвателя на услугите.
(4) Извършването на каботажни превози на територията на Република България се счита за командироване по смисъла на чл. 121а, 
ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда.
Чл. 34б. (1) Не се счита за командироване по смисъла на чл. 34а, ал. 2 и 3, когато водачът:
1. извършва двустранни превози на товари;
2. извършва двустранни превози на пътници;
3. преминава транзитно през територията на държава - членка на Европейския съюз, без да товари или разтоварва товари и без да взема или оставя пътници;
4. осъществява началната или крайната отсечка от комбиниран транспорт по смисъла на чл. 56 от Закона за железопътния транспорт, ако отсечката с автомобилен превоз сама по себе си се състои от двустранни превози.
(2) Изключението по ал. 1, т. 1 се прилага и когато в допълнение на осъществяването на двустранен превоз водачът осъществява една дейност по товарене и/или разтоварване в държавите членки или в третите държави, които водачът пресича, при условие че водачът не товари и разтоварва товари в една и съща държава членка.
(3) Когато двустранен превоз, който започва от държавата членка – държава на установяване, и по време на който не е извършена допълнителна дейност, е последван от двустранен превоз до същата държава на установяване, изискването за допълнителните дейности, предвидено в ал. 2, се прилага за максимално две допълнителни дейности по товарене и/или разтоварване при условията, посочени в ал. 2.
(4) Изключението по ал. 1, т. 2 се прилага и когато в допълнение на осъществяването на двустранен превоз водачът взема пътници веднъж и/или оставя пътници веднъж в държавите членки или третите държави, които пресича, при условие че водачът не предлага превоз на пътници между две точки в рамките на пресичаната държава членка. 
(5) Алинеи 2-4 се прилагат единствено за водачи, които управляват превозни средства, оборудвани с интелигентен тахограф, както е предвидено в чл. 8-10 от Регламент (ЕС) № 165/2014 на Европейския парламент и на Съвета от 4 февруари 2014 г. относно тахографите в автомобилния транспорт, за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно контролните уреди за регистриране на данните за движението при автомобилен транспорт и за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт (OB, 
L 60/1 от 28 февруари 2014 г.) (Регламент (ЕС) № 165/2014).
Чл. 34в. Командироването при извършване на международен превоз на товари или пътници по чл. 121а, ал. 1, т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда приключва, когато водачът напусне територията на Република България. Срокът на командироването не се кумулира с предходни периоди на командироване в контекста на подобни международни превози, осъществени от същия водач или от друг водач, когото той замества.
Чл. 34г. (1) При командироване в съответствие с чл. 34а, ал. 3 и 4 превозвачът е длъжен да представи декларация за командироване най-късно до започването на командироването на водача, като използва многоезичен стандартизиран формуляр в рамките на публичния интерфейс, свързан с Информационната система за вътрешния пазар (ИСВП), създадена с Регламент (ЕС) № 1024/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 
25 октомври 2012 година относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар и за отмяна на Решение 2008/49/ЕО на Комисията (OB, L 316 от 2012 г.) (Регламент за ИСВП).
(2) Декларацията по ал. 1 съдържа данни за:
1. наименование на превозвача и номера на лиценза на Общността, който притежава, когато такъв номер е налице;
2. координатите за връзка с ръководителя на транспортната дейност или с друго лице за контакт в държавата членка, която е държава на установяване;
3. самоличността, адреса на местопребиваване и номера на свидетелството за управление на МПС на водача;
4. началната дата на трудовия договор на водача и приложимото за него право;
5. планираната начална и крайна дата на командироването;
6. регистрационните номера на моторните превозни средства;
7. вида на извършвания превоз – на товари, пътници, международен превоз или каботажен превоз.
(3) Превозвачът е длъжен да актуализира данните в публичния интерфейс, свързан с ИСВП, при всяко изменение на обстоятелствата по 
ал. 2.
(4) Превозвачът е длъжен да предостави на водача и водачът е длъжен да съхранява и предоставя при поискване по време на проверка на пътя: 
1. копие от декларацията по ал. 1 на електронен или хартиен носител;
2. доказателство за превозите, извършвани в приемащата държава членка, като например електронна товарителница (e-CMR) или информацията, посочена в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) 
№ 1072/2009;
3. тахографските записи с въведени символите на държавите членки, посетени от водача при извършването на международен автомобилен превоз или каботажен превоз, в съответствие с изискванията за регистриране и поддържане на регистри съгласно Регламент (ЕО) 
№ 561/2006 на Европейския парламент и на Съвета за хармонизиране на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, за изменение на регламенти (ЕИО) № 3821/85 и (ЕО) № 2135/98 на Съвета и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 3820/85 на Съвета (ОВ, L 102 от 11 април 2006 г.) (Регламент 561/2006) и Регламент (ЕС) № 165/2014.
(5) Превозвачът е длъжен да изпрати чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП, по искане на Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ или на Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ документите по ал. 4, т. 2 и 3 не по-късно от осем седмици от датата на искането, както и документацията за възнаграждението на водача, отнасяща се за периода на командироването, трудовия договор или равностоен документ за назначаване, отчетите за отработените часове на водача и документите, удостоверяващи плащането на възнаграждението.
(6) Когато превозвачът не представи документите в срока по 
ал. 5, Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ или Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ могат да поискат чрез ИСВП съдействието на компетентните органи на държавата членка – държава на установяване. 
(7) При командироване в съответствие с чл. 34а, ал. 3 и 4 превозвачът не е длъжен да подава до Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ заявление за командироването чрез единния национален уебсайт.
(8) Информацията от декларациите за командироване се съхранява в архива на ИСВП за целите на проверките за срок 24 месеца.
Чл. 34д. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ и Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ в рамките на своята компетентност предоставят в срок 25 работни дни чрез ИСВП информация във връзка с командироване на водач от български превозвач, поискана от компетентните органи на друга държава членка, в която е извършено командироването.
Чл. 34е. Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ публикува на единния национален уебсайт актуална информация относно реда и условията за наемане на работа на територията на Република България, включително такава за елементите, от които се формира работната заплата.
Чл. 34ж. Транспортните предприятия, установени в държави, които не са членки на Европейския съюз, не получават по-благоприятно третиране от предприятията, установени в държава членка, включително когато извършват превози съгласно двустранни или многостранни споразумения за предоставяне на достъп до пазара на Европейския съюз или части от него.
Чл. 34з. При осъществяване на контролна дейност не се допуска засягане на продължителността и планираните дати на командироването.
Чл. 34и. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ и Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ подписват двустранно споразумение за осигуряване прилагането на разпоредбите на този раздел от предприятия с висока степен на риск, посочени в член 9 от Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 г. относно минималните условия за изпълнение на регламенти (ЕО) 
№ 561/2006 и (ЕС) № 165/2014 и Директива 2002/15/ЕО относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/599/ЕИО на Съвета (OВ, L 102 от 11.4.2006 г.).“
§ 13. Създава се чл. 49а:
„Чл. 49а. Изпращачът сключва договори за превоз на товари само с лицензирани превозвачи при спазване на изискванията на глави II и III от Регламент (ЕО) № 1072/2009.“
§ 14. В чл. 51 се създават ал. 3 и 4:
„(3) Равнозначен на хартиената товарителница е електронен запис, който изпълнява същите функции като хартиената товарителница (електронна товарителница), при условие че записът е въведен чрез сертифицирана информационна комуникационна платформа за електронна информация за товарни превози (eFTI), съгласно Регламент (ЕС) 2020/1056 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година относно електронната информация за товарни превози (ОВ, L 249 от 31.07.2020 г.). Електронната товарителница се предоставя в машинночетим формат чрез удостоверена и сигурна връзка с източника на данни на сертифицираната информационна комуникационна платформа за eFTI.
(4) Министърът на транспорта и съобщенията съгласувано с министъра на електронното управление определя с наредба реда за издаването, предоставянето, съхранението и последващото вписване на електронната товарителница и изискванията към информационните системи за издаването, управлението и съхранението им.“
§ 15. В чл. 78, ал. 1 числото „3,5“ се заменя с „2,5“.
§ 16. В чл. 89а, ал. 4 т. 5 се изменя така:
„5. списък с данни за серията и номера на диплома за образование на персонала. Към заявлението се прилагат копия от дипломи за завършено средно образование, ако същите са издадени преди 1 януари 2008 г., или копия от дипломи за завършено висше образование в страната, ако същите са издадени преди 1 януари 2012 г. Когато дипломата не е издадена от висше училище в страната и удостоверението за признаване на образованието не е вписано в регистъра за академично признаване, воден от Националния център за информация и документация, към заявлението се прилага заверен препис на удостоверението за признаване.“
§ 17. В чл. 91а се правят следните изменения:
1.	В ал. 5, в основния текст думите „Регламент (ЕИО) 
№ 3820/85 на Съвета относно хармонизирането на някои разпоредби от социалното законодателство, свързани с автомобилния транспорт, наричан по-нататък „Регламент 3820/85“ се заменят с „Регламент (ЕО) № 561/2006“.
2. В ал. 9:
а) в т. 1 думите „Регламент 3820/85“ се заменят с „Регламент (ЕО) № 561/2006“;
б) в т. 2 думите „чл. 16, параграф 2 от Регламент 3820/85“ се заменят с „чл. 17 от Регламент (ЕО) № 561/2006“.
§ 18. В чл. 91в се създава т. 4:
„4. товарителниците.“
§ 19. В чл. 93 се правят следните изменения:
1.	В ал. 1 в основния текст след думите „документ за регистрация“ се поставя запетая и думите „или други документи, които се изискват от регламент на европейските институции, от този закон и от подзаконовите нормативни актове по прилагането му“ се заменят със „свидетелство за водач на моторно превозно средство за превоз на опасни товари, документ, удостоверяващ квалификацията на водача в съответствие с чл. 7б, ал. 1, или удостоверение „Водач на лек таксиметров автомобил“.
2.	 В ал. 2 след думите „документа за регистрация“ се поставя запетая и думите „или други документи, които се изискват от регламент на европейските институции, от този закон или от подзаконовите нормативни актове по прилагането му“ се заменят със „свидетелство за водач на моторно превозно средство за превоз на опасни товари, документ, удостоверяващ квалификацията на водача в съответствие с чл. 7б, ал. 1, или удостоверение „Водач на лек таксиметров автомобил“.
§ 20. В чл. 93в се правят следните изменения и допълнения:
1.	Алинея 16 се изменя така:
„(16) Наказва се с глоба 100 лв. водач на превозно средство, оборудвано с дигитален или аналогов тахограф, който в нарушение на чл. 34, параграфи 6 и 7 от Регламент (ЕС) № 165/2014 не е въвел в тахографския лист или в дигиталния тахограф:
1. символа на държавата, в която е започнал и завършил дневното работно време;
2. символа на държавата, в която влиза след преминаване на граница на държава членка, в началото на първото си спиране в тази държава.“
2.	В ал. 17 числото „28“ се заменя с „56“.
3.	Създава се ал. 25:
„(25) Водач, който управлява моторно превозно средство, оборудвано с тахограф, и не използва тахографски лист или карта на водач всеки ден, през който управлява превозното средство, считано от момента на поемането му, съгласно изискванията на чл. 34, параграф 1, изречение първо от Регламент (ЕС) № 165/2014, се наказва с глоба 1500 лв.“
§ 21. В чл. 96д, ал. 1 след думите „Регламент (ЕО) 1071/2009“ се добавя „или Регламент (ЕО) № 561/2006“.
§ 22. В чл. 104 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 7 след думата „съхраняват“ се добавя „товарителниците“ и се поставя запетая, а думите „365 дни“ се заменят с „една година“.
2.	Създават се ал. 14 и 15:
„(14) Превозвач, който не е организирал работата на водачите съгласно изискванията на чл. 8, параграф 8а от Регламент (ЕО) 561/2006, се наказва с имуществена санкция 150 лв.
(15) Превозвач, който не организира дейността си по начин, гарантиращ, че превозните средства, използвани за международен превоз на товари, се връщат в експлоатационния център по чл. 7, ал. 8, т. 4 в рамките на осем седмици след напускане територията на Република България, се наказва с имуществена санкция 150 лв.“
§ 23. Създава се чл. 104к:
„Чл. 104к. Изпращач, който сключи договор за превоз на товари в нарушение на разпоредбите на глава II и III от Регламент (ЕО) № 1072/2009, се наказва с глоба или с имуществена санкция 1500 лева.“
§ 24. В чл. 105 се създава ал. 4:
„(4) За нарушение на изискванията на Регламент (ЕО) № 561/2006 и Регламент (ЕС) № 165/2014, за което не е предвидено друго наказание, се налага глоба или имуществена санкция 300 лв.“
§ 25. В чл. 106а се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1:
а) в т. 3 се създава буква „ж“:
„ж) превоз на пътници или товари, в което е монтирано устройство за подправяне на данните, записани в тахографския лист или съхранени в дигиталния тахограф или в картата на водача, или на разпечатките от дигиталния тахограф – до отстраняване на нарушението в най-близкото място за сервизна дейност на лице, регистрирано по реда на чл. 89а.“
б) в т. 6 се създава буква „г“:
„г) когато за търговеца е получено уведомление по чл. 182, ал. 2, 
т. 2 или чл. 221, ал. 6 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс – до погасяване на изискуемите публични задължения, но не повече от три месеца. Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ извършва служебна проверка за наличието или липсата на задължения по реда на 
чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.“
2.	В ал. 2, т. 1 думите „букви „б“ и „в“ се заменят с „букви „б“, „в“ и „ж“.
3.	В ал. 6 думите „или водачът“ се заличават, а думата „придвижва“ се заменя с „организира придвижването на“.
4.	Създава се нова ал. 8:
„(8) В случаите по ал. 1, т. 4 и 5 свидетелството за управление на водача се изземва със съставянето на акта за установяване на административно нарушение.“
5. Досегашната ал. 8 става ал. 9.
6. Създава се ал. 10: 
„(10) В случаите по ал. 1, т. 4, буква „б“ свидетелството за управление на моторно превозно средство се връща след отстраняване на нарушението, но не по-късно от една година от отнемането му, а в случаите по ал. 1, т. 4, буква „в“ – след изтичането на едногодишния срок.“
§ 26. В § 1 от Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1. В т. 15 думата „извършван“ се заменя със „за чужда сметка или срещу възнаграждение, извършван временно“ и думата „регистриран“ се заменя с „установен“.
2. Точка 29 се изменя така:
„29. „Допустима максимална маса“ е разрешената максимална маса на пътното превозно средство в натоварено състояние, определена за допустима от компетентните органи.“
3. Създава се т. 29а:
„29а. „Технически допустима максимална маса“ е максималната маса на пътното превозно средство в натоварено състояние, посочена от производителя, допустима за неговата конструкция и производствено изпълнение.“
4. Създават се т. 60 и 61:
„60. „Двустранен превоз на товари“ е движението на товари въз основа на договор за превоз от държава членка – държавата на установяване, съгласно определението в чл. 2, параграф 8 от Регламент (ЕО) № 1071/2009 до друга държава членка или до трета държава или от друга държава-членка или трета държава до държавата членка на установяване.
61. „Двустранен превоз в рамките на международен случаен или редовен превоз на пътници, по смисъла на Регламент (ЕО) № 1073/2009“ е превоз, при който водачът извършва някое от следните действия:
а) взема пътници в държава членка – държавата на установяване, и ги оставя в друга държава членка или в трета държава;
б) взема пътници в държава членка или трета държава и ги оставя в държава членка – държавата на установяване, или
в) взема и оставя пътници в държава членка – държавата на установяване, с цел извършване на местни екскурзии в друга държава членка или в трета държава в съответствие с Регламент (ЕО) № 1073/2009.“
ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 27. Този закон въвежда разпоредби на Директива (EC) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за определяне на специфични правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (EC) № 1024/2012 (OB, L 249 от 
31 юли 2020 г.).
§ 28. Навсякъде в закона думите „министърът на транспорта, информационните технологии и съобщенията“, „министъра на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ и „Министерството на транспорта, информационните технологии и съобщенията“ се заменят съответно с „министърът на транспорта и съобщенията“, „министъра на транспорта и съобщенията“ и „Министерството на транспорта и съобщенията“.
ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 29. В § 66, т. 3 от Преходните и заключителните разпоредби на Закона за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози (ДВ, бр. 60 от 2020 г.) думата „две“ се заменя с „четири“.
§ 30. Законът влиза в сила от деня на обнародването му в „Държавен вестник“, с изключение на:

1.	Параграф 20, т. 2 относно чл. 93в, ал. 17, който влиза в сила от 31 декември 2024 г.
2.	Параграф 14 относно чл. 51, ал. 3, който влиза в сила от 
21 август 2025 г.
Параграф 15 относно чл. 78, ал. 1, който влиза в сила от 1 юли 
2026 г.

Законът е приет от 49-ото Народно събрание на ………..…... 2023 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

Росен Желязков

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на 
Закона за автомобилните превози

Проектът на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози има за цел да предвиди мерки на национално ниво за прилагането на Регламент (ЕС) 2020/1054 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на Регламент (ЕО) № 561/2006 по отношение на минималните изисквания за максималното дневно и седмично време на управление, минималните прекъсвания и дневните и седмичните почивки и на Регламент (ЕС) 
№ 165/2014 по отношение на установяване на местоположението чрез тахографи (Регламент (ЕС) 2020/1054) и Регламент (ЕС) 2020/1055 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година за изменение на регламенти (ЕО) № 1071/2009, (ЕО) № 1072/2009 и (ЕС) № 1024/2012 с оглед на адаптирането им към развитието в сектора на автомобилния транспорт (Регламент (ЕС) 2020/1055) и за транспониране на изискванията на Директива (ЕС) 2020/1057 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 г. за определяне на специфичните правила във връзка с Директива 96/71/ЕО и Директива 2014/67/ЕС за командироването на водачи в сектора на автомобилния транспорт и за изменение на Директива 2006/22/ЕО по отношение на изискванията за изпълнение и Регламент (ЕС) № 1024/2012 (Директива (ЕС) 2020/1057). 
Промени, свързани с приемане на мерки на национално ниво, с оглед на изпълнението на задълженията, произтичащи за Република България от приемането на Регламент (ЕС) 2020/1055: 
Понастоящем правилата за достъп до професията автомобилен превозвач не се прилагат за предприятия, които упражняват професията автомобилен превозвач на товари единствено с моторни превозни средства или състав от пътни превозни средства с допустима максимална маса до 3,5 тона. Броят на тези предприятия, които извършват както вътрешни, така и международни превози нараства. За да се избегнат евентуални празноти и за да се сближат условията за конкуренция между всички превозвачи, е изменен Регламент (ЕС) 2020/1055, което налага и предложените с § 1 от законопроекта изменения в чл. 6 от Закона за автомобилните превози (ЗАП). Изискванията за достъп до професията стават задължителни за превозвачи, използващи моторни превозни средства или състави от пътни превозни средства, извършващи международни превози, които са предназначени изключително за превоз на товари и са с допустима максимална маса над 2,5 тона. 
Регламент (ЕС) 2020/1055 изисква информацията за превозвачите, съдържаща се в националните регистри, да бъде възможно най-пълна и актуална, с оглед на ефективното упражняване на контрол от страна на компетентните органи, по-специално информацията относно регистрационния номер на превозните средства и класифициране на риска за предприятията. Във връзка с това е изменена и допълнена разпоредбата на чл. 6, ал. 1, изречение трето от ЗАП, с което се актуализира съдържанието на регистъра, който Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ води за лицензите на Общността и лицензите за извършване на превоз на пътници или товари на територията на Република България. 
С направените предложения с § 2, т. 1 и 4, § 5 и § 25, т. 1, буква „б“ се детайлизират правилата относно изискванията и доказателствата, необходими за установяване на изискването за финансова стабилност, в съответствие с промените в Регламент (ЕС) 2020/1055. Предлага се при издаване на лиценз на Общността и лиценз за извършване на превоз на пътници или товари на територията на Република България лицата да нямат непогасени и изискуеми публични задължения, да не са в производство по несъстоятелност или обявени в ликвидация. С предложените промени се цели, от една страна, постигане на надеждност в сектора на автомобилния транспорт и, от друга, да се подобри събирането на публични задължения. Предвидено е проверката за наличието или липсата на публични задължения да се осъществява служебно от длъжностни лица в Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ по реда на чл. 87, ал. 11 от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс или чрез средата за междурегистров обмен (RegiX). С цел обезпечаване изпълнението на целите на закона е предвидено, в случай че в резултат на проверката бъде установено, че лицето има публични задължения, да му бъде налагана принудителна административна мярка – временно спиране на дейността, до погасяване на изискуемите публични задължения, но не повече от три месеца. 
С § 2, т. 2 от законопроекта в ЗАП се създават разпоредби, които уреждат временно спиране на правата, произтичащи от удостоверението за професионална компетентност на ръководител на транспортна дейност, който е загубил добрата си репутация съгласно 
чл. 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 1071/2009, и възможността за възстановяваното им най-рано една година след спирането им по ред, определен с наредбата по чл. 7, ал. 3 от ЗАП. Създадените разпоредби осигуряват прилагането на Регламент (ЕО) № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета и Регламент (ЕС) 2020/1055 и са гаранция за спазване на изискванията за добра репутация.
С § 2, т. 5, буква „б“ от законопроекта се допълват действащите правила в чл. 7, ал. 8 от ЗАП, уреждащи изискването за установяване на територията на Република България, като се предвижда лицето, което кандидатства за издаване на лиценз, да разполага с превозни средства и водачи, които обичайно се намират в експлоатационния център на предприятието, пропорционални по брой на обема на извършваните от предприятието превози, и да организира дейността си по начин, който гарантира, че превозните средства, които се използват за международен превоз на товари, се връщат в експлоатационния център на превозвача в рамките на осем седмици след напускане територията на Република България. С направените промени разпоредбите относно изискването за установяване на територията на Република България се привеждат в съответствие с Регламент (ЕС) 2020/1055. Със създаването на условия, с които да се гарантира, че автомобилните превозвачи, установени в Република България, имат действително и трайно присъствие на територията на страната и осъществяват транспортната си дейност оттук, се цели постигане на една от основните цели на регламента, а именно противодействие на т.нар. „пощенски кутии“ и осигуряване на лоялна конкуренция и равнопоставени условия на вътрешния пазар в сектора на автомобилния транспорт. 
С § 11 от законопроекта се предлагат промени в чл. 28 от ЗАП, уреждащ правилата за извършване на каботажни превози от чуждестранни превозвачи на територията на Република България. Действащите разпоредби позволяват извършването на каботажни превози на територията на Република България само от превозвачи, регистрирани в държави - членки на Европейския съюз, които са отворили своя национален пазар за такива превози за българските превозвачи. Посоченото изискване не е актуално и с промените се предвижда всички превозвачи, притежаващи лиценз на Общността, да имат право да извършват каботажни превози на територията на Република България при условията на чл. 8 от Регламент (ЕО) 
№ 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година относно общите правила за достъп до пазара на международни автомобилни превози на товари (Регламент (ЕО) 
№ 1072/2009). Цитираният член от регламента не позволява превозвачите да извършват каботажни превози с едно и също превозно средство или – при състав от превозни средства, с моторното превозно средство от същия този състав – в същата държава членка в рамките на четири дни след приключването на каботажния превоз в тази държава членка. С въведените изисквания се цели да се запази степента на либерализация на предоставянето на транспортните услуги, без да се създават условия за постоянна или продължителна дейност на чуждестранните превозвачи на територията на Република България.
С § 13 от законопроекта в ЗАП се създава чл. 49а, който урежда задължение за изпращача да сключва договори за превоз на товари само с лицензирани превозвачи при спазване на изискванията на глави II и III от Регламент (ЕО) № 1072/2009, като в § 23 се предвижда санкция за неизпълнение на това задължение. Понастоящем само транспортните предприятия са адресати на санкционните разпоредби, предвидени в ЗАП, в случай че бъдат допуснати нарушения на правилата за извършване на международните превози. С предложените промени се осигурява прилагането на Регламент (ЕС) 2020/1055, който изисква да се установят ясни и предвидими правила относно санкциите за изпращачите, спедиторите, изпълнителите и подизпълнителите в случаите, когато им е известно или в контекста на всички имащи отношение обстоятелства е трябвало да им бъде известно, че при предоставянето на възложените от тях транспортни услуги се нарушават разпоредбите на Регламент (ЕО) № 1072/2009, и се цели създаването на условия за превенция и недопускане на нарушения на правилата за извършване на международни превози от страна на превозвачите.
Промени, свързани с предприемане на мерки на национално ниво с оглед на изпълнението на задълженията, произтичащи за Република България от приемането на Регламент ЕС 2020/1054:
С § 18 от проекта на закон в чл. 91в от ЗАП се създава т. 4, с която се добавя изискването за съхраняване на товарителницата най-малко една година след приключване на превоза. Информацията в този документ е необходима за осъществяване на контрол от компетентните органи. С § 20, т. 1 относно чл. 93в, ал. 16 от ЗАП се предвиждат санкции за неспазване на изискванията на чл. 2, параграф 11, буква „в“ от Регламент (ЕС) 2020/1054, с който са изменени параграфи 6 и 7 в чл. 34 от Регламент (ЕС) 165/2014, за водач на превозно средство, оборудвано с дигитален или аналогов тахограф, който не е въвел символа на страната, в която е започнал и завършил дневното работно време, както и символа на държавата, в която влиза след преминаване на граница на държава членка, в началото на първото си спиране в тази държава. Целта на предложението е да се гарантира спазването на европейските изисквания.
С § 20, т. 2 от законопроекта (относно чл. 93в, ал. 17 от ЗАП) срокът за съхранение на документите, с които се регистрира времето на управление, прекъсванията и почивките на водача през текущия ден и тези през предходните дни, се увеличава от 28 на 56 календарни дни. С посочените промени се цели повишаване на ефективността на контрола, извършван от Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“, при установяване на действителните времена на управление, прекъсвания и почивки на водача.
Със създадената ал. 25 в чл. 93в (§ 20, т. 3 от проекта) се предвижда санкция за особено тежко нарушение на водач, който управлява моторно превозно средство, оборудвано с тахограф и не използва тахографски лист или карта на водач всеки ден, през който управлява превозното средство, считано от момента на поемането му, съгласно изискванията на чл. 34, параграф 1, изречение първо от Регламент (ЕС) № 165/2014. Предложението цели осъществяването на максимално ефективен крайпътен контрол от страна на Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация”, касаещ времето на управление на водачите.
С § 21 относно чл. 96д се предлага глобата за ръководителите на транспортна дейност в размер на 500 лева за неизпълнение на изискванията на Регламент (ЕО) 1071/2009 да се налага и за нарушения на Регламент (ЕО) № 561/2006. С предложената промяна се цели осигуряване на правилното прилагане на Регламент (ЕО) № 561/2006 от страна на ръководителите на транспортна дейност на превозвачите.
Манипулацията на контролните уреди, регистриращи работата на водачите, е определена като едно от най-тежките нарушения съгласно приложение IV към Регламент ЕО № 1071/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 21 октомври 2009 година за установяване на общи правила относно условията, които трябва да бъдат спазени за упражняване на професията автомобилен превозвач и за отмяна на Директива 96/26/ЕО на Съвета и във връзка с това с § 25, т. 1, буква „а“ относно чл. 106а, ал. 1, т. 3, буква „ж“ се предвижда да се налага принудителна административна мярка временно спиране от движение на пътно превозно средство за превоз на пътници или товари, оборудвано с устройство за манипулиране на тахографа, тахографския лист или картата на водача – до  отстраняване на нарушението в най-близкото място за сервизна дейност на лице, регистрирано по реда на чл. 89а. Предложеният текст произтича от необходимостта да бъде засилен контролът срещу използването на различни видове устройства за манипулиране на контролните уреди, регистриращи работата на водачите.
С § 22, т. 2 относно чл. 104 от ЗАП с оглед на постигане на социалните цели, заложени в регламента, се въвеждат санкции за превозвачите във връзка с организацията на работата на водачите по такъв начин, че те да могат да се върнат в експлоатационния център на работодателя в държавата членка на установяване на работодателя, където започва седмичната им почивка, или да се върнат на мястото си на пребиваване, в рамките на всеки период от четири последователни седмици, за да ползват поне една нормална седмична почивка или една седмична почивка, по-дълга от 45 часа, като компенсация за намалена седмична почивка.
С § 24 относно чл. 105, ал. 4 се предвижда налагането на глоба или имуществена санкция в размер 300 лева за нарушения на изискванията на Регламент (ЕО) № 561/2006 и на Регламент (ЕС) 
№ 165/2014, за които не е предвидено друго конкретно наказание, с цел осигуряване на правилното им изпълнение.
Промени, свързани с транспониране в националното ни законодателство на Директива (ЕС) 2020/1057:
Въвеждането на изискванията на директивата в националното ни законодателство има за цел да създаде, от една страна – адекватни условия на труд и социална закрила за водачите, а от друга страна – подходящи условия за стопанска дейност на автомобилните превозвачи, улеснявайки упражняването на правото на предоставяне на услуги в автомобилния транспорт и гарантирайки лоялната конкуренция между тях. Предвид високата степен на мобилност на работната сила в сектора на автомобилния транспорт са приети специфични за сектора правила, за да се осигури баланс между свободното предоставяне на трансгранични услуги за превозвачите, свободното движение на стоки, адекватните условия на труд и социалната закрила на водачите.
С § 12 от законопроекта се създава нов раздел, с който да бъдат уредени специфичните правила за командироването на водачите. Посочени са хипотезите кога е налице командироване на водач по смисъла на чл. 121а, ал. 1, т. 1, буква „а“ и т. 2, буква „а“ от Кодекса на труда, както и хипотезите, при които водачите не се считат за командировани.
С чл. 34г, ал. 1 се въвежда задължение за превозвача, установен в друга държава членка, да представи декларация за командироване пред националните компетентни органи на държавата членка, в която е командирован, най-късно до започването на командироването, като използва многоезичен стандартизиран формуляр в рамките на публичния интерфейс, свързан с Информационната система за вътрешния пазар (ИСВП), създадена с Регламент (ЕС) 
№ 1024/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 25 октомври 2012 година относно административно сътрудничество посредством Информационната система за вътрешния пазар и за отмяна на Решение 2008/49/ЕО на Комисията. 
С чл. 34г, ал. 4 се въвеждат - задължение за превозвача да предостави на водача на хартиен носител или в електронна форма и задължение за водача да съхранява и предоставя при поискване по време на проверка на пътя следните документи: копие от декларацията за командироване, подадена чрез ИСВП; доказателство за превозите, извършвани в приемащата държава членка, като например електронна товарителница (e-CMR), или доказателство, посочено в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета; тахографските записи и по-специално символите на държавите членки, посетени от водача при извършването на международен автомобилен превоз или каботажен превоз, в съответствие с изискванията за регистриране и поддържане на регистри съгласно регламенти (EO) № 561/2006 и (EO) № 165/2014. 	
С чл. 34г, ал. 5 се въвежда задължение за превозвача да изпрати чрез публичния интерфейс, свързан с ИСВП, след изтичане на срока на командироването, по пряко искане на компетентните органи на държавите членки, в които е извършено командироването, копия от доказателството за превозите, извършвани в приемащата държава членка, като например електронна товарителница (e-CMR), или доказателството, посочено в член 8, параграф 3 от Регламент (ЕО) 
№ 1072/2009 на Европейския парламент и на Съвета, и копия от тахографските записи и по-специално символите на държавите членки, посетени от водача при извършването на международен автомобилен превоз или каботажен превоз, в съответствие с изискванията за регистриране и поддържане на регистри съгласно регламенти (EO) 
№ 561/2006 и (EO) № 165/2014, както и документацията за възнаграждението на водача, отнасяща се за периода на командироването, трудовия договор или равностоен документ по смисъла на чл. 3 от Директива 91/533/ЕИО на Съвета, отчетите за отработените часове на водачите и документите, удостоверяващи плащането.
С чл. 34и от проекта на закон се въвежда задължение за Изпълнителна агенция „Автомобилна администрация“ и Изпълнителна агенция „Главна инспекция по труда“ да сключат двустранно споразумение за осигуряване прилагането на разпоредбите за командироване на водачите, като акцентът е върху предприятията с висока степен на риск, посочени в член 9 от Директива 2006/22/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 15 март 2006 година относно минималните условия за изпълнение на Регламенти (ЕИО) № 3820/85 и (ЕИО) № 3821/85 на Съвета относно социалното законодателство, свързано с дейностите по автомобилния транспорт, и за отмяна на Директива 88/559/ЕИО на Съвета.
С предложените промени в § 26 в Допълнителните разпоредби се създават легални дефиниции, произтичащи от задължението ни за прилагане на Регламент (ЕС) 2020/1054 и Регламент (ЕС) 2020/1055 и въвеждането на изисквания от Директива (ЕС) 2020/1057, а с цел 
по-голяма яснота на разпоредбите на ЗАП се въвеждат и дефиниции за „допустима максимална маса“ и „технически допустима максимална маса“.
Изменения и допълнения в ЗАП, които не произтичат от осигуряването на мерки за прилагането на Регламент (ЕС) 2020/1054 и Регламент (ЕС) 2020/1055 и от транспониране в националното законодателство на Директива (ЕС) 2020/1057:
С § 4 относно чл. 7в, ал. 4 и 5 от ЗАП се предлага да бъде удължен срокът за уведомяване на лицата за констатирани непълноти в административното производство по издаване на удостоверение за регистрация за извършване на обучение на водачи за придобиване на квалификация и за усъвършенстване на познанията им. Съгласно чл. 8, ал. 2 от Наредба № 41 от 4 август 2008 г. за условията и реда за провеждане на обучение на водачите на автомобили за превоз на пътници и товари и за условията и реда за провеждане на изпитите за придобиване на начална квалификация към заявлението за извършване на регистрация лицата прилагат и учебна документация, по която ще извършват обучението, както и масив от изпитни въпроси, които ще бъдат включвани в тестовете, и казуси за провеждане на изпитите за придобиване на начална квалификация. Предвид обема на съдържанието на учебната документация, изпитните въпроси и казусите, сроковете, уредени понастоящем в закона, са крайно недостатъчни за произнасяне, което обуславя необходимостта от удължаването им.	
С § 7 относно чл. 14а, ал. 4 от ЗАП се предвижда възможност да бъде предоставен срок на заявителя за отстраняване на нередовността и/или за представяне на допълнителната информация, когато е необходима такава. Понастоящем такава възможност не е предоставена на заявителите.
С § 14 относно чл. 51, ал. 3 и 4 се въвежда използването на електронна товарителница, която да изпълнява същите функции като хартиената товарителница. Целта е да се насърчи цифровизацията на товарните превози и логистиката с оглед на намаляване на административните разходи, подобряване на капацитета за правоприлагане на компетентните органи и повишаване на ефикасността и устойчивостта на транспорта. Движението на стоки е придружено от голямо количество информация, която все още се обменя на хартиен носител сред предприятията и между предприятията и компетентните органи. Използването на документи на хартиен носител представлява значителна административна тежест за логистичните оператори и поражда допълнителни разходи за тези оператори, 
по-специално за малките и средните предприятия, и оказва отрицателно въздействие върху околната среда. Регламент (ЕС) 2020/1056 на Европейския парламент и на Съвета от 15 юли 2020 година относно електронната информация за товарни превози (Регламент (ЕС) 2020/1056) се прилага от 21 август 2024 г., като задължението на компетентните органи да приемат регулаторната информация, която се предоставя по електронен път, възниква 30 месеца след влизането в сила на първия от делегираните актове и актовете за изпълнение, посочени в чл. 7 и 8 от регламента. Крайният срок за приемането на тези актове е 21 февруари 2023 г. и предвид гореизложеното с проекта се предвижда разпоредбата на чл. 51, ал. 3 да влезе в сила от 21 август 2025 г.
Предлага се редът за издаването, предоставянето, съхранението и последващото вписване на електронната товарителница и изискванията към информационните системи за издаването, управлението и съхранението им да бъде определен с наредба на министъра на транспорта и съобщенията съгласувано с министъра на електронното управление, като за целта се създава законова делегация в чл. 51, ал. 4. 
С § 25 в чл. 106а се създават нови ал. 8 и 10, с които се уреждат редът за изземване на свидетелството за управление на водач, на когото е наложена принудителна административна мярка, съответно редът за връщането на свидетелството за управление на МПС на водач, след като му е било иззето с наложена принудителна административна мярка „временно отнемане на свидетелство за управление на МПС“. Понастоящем такъв ред не е предвиден в ЗАП.
Приемането на проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози няма да окаже въздействие върху държавния бюджет, поради което е изготвена и приложена одобрена 

финансова обосновка съгласно приложение № 2.2 към чл. 35, ал. 1, т. 4, буква „б“ от Устройствения правилник на Министерския съвет и на неговата администрация.
Проектът на акт е свързан с приемането на мерки на национално ниво, необходими за изпълнение и прилагане на Регламент (ЕС) 2020/1054 и Регламент (ЕС) 2020/1055 и с транспониране на изискванията на Директива (ЕС) 2020/1057 (за което е изготвена таблица за съответствието с правото на Европейския съюз), поради което е съгласуван на основание чл. 3, ал. 4, т. 2 от Постановление № 85 на Министерския съвет от 2007 г. за координация по въпросите на Европейския съюз в рамките на Работна група 9 „Транспортна политика”. Приемането на промените е необходимо и поради полученото на 25 март 2022 г. от Европейската комисия официално уведомително писмо относно образувана процедура за нарушение № 2022/0196 във връзка с неизпълнение на задължението за нотификация на националните мерки за транспониране на Директива (ЕС) 2020/1057. Считано от 14 юли 
2023 г. процедурата е на етап „мотивирано становище“, като Европейската комисия в уведомлението си е обърнала внимание върху имуществените санкции, които Съдът на Европейския съюз може да наложи по силата на член 260, параграф 3 от Договора за функционирането на Европейския съюз и които Европейската комисия ще прилага въз основа на Съобщението си от 22 декември 2022 г., озаглавено „Финансови санкции при производства за установяване на нарушение“, както и на Съобщението си от 21 декември 2016 г., озаглавено „Право на ЕС: по-добри резултати чрез по-добро прилагане“.
Проектът на акт не трябва да бъде нотифициран преди приемането му в съответствие с Директива (ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 г., установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество.

С приемането на законопроекта ще бъде изпълнена мярка 16.1.1 от Програмата за управление на Република България за периода юни 2023 г. – декември 2024 г., приета с Решение № 506 на Министерския съвет от 2023 г.
Изготвена е частична предварителна оценка на въздействието на проекта на акт, съобразена с бележките и предложенията, съдържащи се в становището на дирекция „Модернизация на администрацията“ в администрацията на Министерския съвет.
Проектът на Закон за изменение и допълнение на Закона за автомобилните превози е публикуван за обществено обсъждане на интернет страницата на Министерството на транспорта и съобщенията, както и на Портала за обществени консултации на Министерския съвет. В резултат се извършиха съществени изменения в първоначалния законопроект, които обусловиха необходимостта за неговото повторно публикуване за провеждането на обществени консултации с гражданите и юридическите лица.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: