НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №:49-302-01-64

Република българия
МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

Дата: 07.11.2023 г.             07:56 ч.

ДО
ПРЕДСЕДАТЕЛЯ НА 
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ
г-н РОСЕН ЖЕЛЯЗКОВ
УВАЖАЕМИ ГОСПОДИН ПРЕДСЕДАТЕЛ,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  782 на Министерския съвет от 2023 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност.
Приложения: 
1. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност.
2. Частична предварителна оценка на въздействието.
3.	Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
5. Справка за постъпилите предложения от обществените консултации.
6. Справка за отразяване на становищата, получени след съгласуване на законопроекта.

ЗА МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е   № 782

от    6 ноември     2023 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България 

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на финансите да представи законопроекта по 
т. 1 в Народното събрание.

ЗА МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ Асен Василев

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ:  /п/ Ваня Стойнева

Вярно,
ЗА ДИРЕКТОР НА ДИРЕКЦИЯ
“ПРАВИТЕЛСТВЕНА КАНЦЕЛАРИЯ”:
 /Детелина Иванова/

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Ïðîåêò

З  А  К  О  Н

ЗА изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност
(обн., ДВ, бр. 63 от 2006 г.; изм. и доп., бр. 86, 105 и 108 от 2006 г.; Решение № 7 на Конституционния съд от 2007 г. – бр. 37 от 2007 г.; изм. и доп., бр. 41, 52, 59, 108 и 113 от 2007 г., бр. 106 от 2008 г., бр. 12, 23, 74 и 95 от 2009 г., бр. 94 и 100 от 2010 г., бр. 19, 77 и 99 от 2011 г., бр. 54, 94 и 103 от 2012 г., бр. 23, 30, 68, 98, 101, 104 и 109 от 2013 г., бр. 1, 105 и 107 от 2014 г., бр. 41, 79, 94 и 95 от 2015 г., бр. 58, 60, 74, 88, 95 и 97 от 2016 г., бр. 85, 92, 96 и 97 от 2017 г., бр. 24, 65 и 98 от 2018 г., бр. 24, 33, 96, 100, 101 и 102 от 2019 г. и бр. 14, 18, 52, 55, 71, 104 и 107 от 2020 г., бр. 17 г. и 111 от 2021 г., бр. 14, 18, 52, 58, 99 и 102 от 2022 г. и бр. 66 от 2023 г.)

§ 1.В чл. 27, ал. 6 след думите „служителите или“ се добавя 
„по-общо“.
§ 2.Създават се чл. 57е, 57ж и 57з:
„Отсрочено плащане на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки
Чл. 57е. Отсрочено плащане на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки може да се прилага от данъчно задължено лице, което притежава разрешение за централизирано оформяне на стоки и към датата на вноса отговаря едновременно на следните условия:
1. притежава идентификационен номер по ДДС, издаден в Република България, и този номер е вписан в разрешението за централизираното оформяне на стоки;
2. притежава разрешение за отсрочено плащане на вносни мита, издадено или съгласувано от митническите органи в Република България при условията и по реда на митническото законодателство на Съюза.
Деклариране и начисляване на данъка с отсрочено плащане при централизирано оформяне при внос на стоки
Чл. 57ж. (1) В митническата декларация за централизирано оформяне при внос на стоки се декларира:
1. номер на разрешение за централизирано оформяне при внос на стоки, издадено при условията и по реда на митническото законодателство на Съюза;
2. номер на разрешение за отсрочено плащане на вносни мита, издадено или съгласувано от митническите органи в Република България при условията и по реда на митническото законодателство на Съюза;
3. начин на плащане, код „Е“ за отсрочено или отложено плащане съгласно Приложение Б, Дял II от Регламент за изпълнение (ЕС) 2015/2447 по отношение на форматите и кодовете на общите изисквания за данните, някои правила относно наблюдението и митническото учреждение, компетентно за поставяне на стоките под митнически режим (ОВ, L 63/386 от 23 февруари 2021 г.).
(2) Начисляването на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки се извършва от митническите органи, като размерът на данъка се взема под отчет по реда, определен за митническото задължение. 
Ред за плащане на данъка при прилагане на отсрочено плащане на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки 
Чл. 57з. Лицето по чл. 57е е длъжно да внесе по реда на чл. 90 данъка за съответния период в срок не по-късно от 16-о число на месеца, следващ месеца на приемането на митническата декларация.“
§ 3.В чл. 71, т. 3 след думите „като вносител и“ се добавя „документ, копие от документ или документ, доказващ че“.
§ 4.В чл. 79 се правят следните допълнения:
1.	Заглавието се изменя така:
„Корекции на ползван данъчен кредит за стока или услуга“
2.	В ал. 1 думите „установяване на липси или при бракуване“ се заменят с „кражба, установяване на загуба или на липси или при бракуване“.
§ 5.В чл. 80 ал. 2 се изменя така:
„(2) Корекции по чл. 79 не се извършват в случаите на:
1. доказано или потвърдено унищожаване, погиване или липса на стоки в резултат на:
a) непреодолима сила;
б) аварии или катастрофи, за които лицето може да докаже, че не са причинени по негова вина или по вина на лицето, което използва стоките;
в) естествени фири вследствие на промяна на физико-химичните свойства при съхраняването и транспортирането на стоки, определени в рамките на установените норми за пределните размери на естествените фири съгласно нормативен акт или фирмени стандарти и нормали;
г) други събития, различни от посочените по букви „а“-„в“, извън контрола на данъчно задълженото лице, за които лицето може да докаже, че не са причинени по негова вина;
2. унищожаване на акцизни стоки под административен контрол по реда на Закона за акцизите и данъчните складове;
3. доказано или потвърдено унищожаване или изхвърляне на стоки по начин, който води до необратимото им изчезване в резултат на:
a) технологичен брак в допустимите норми, определени с технологичната документация за съответното производство или дейност;
б) брак поради изтичане срока на годност/трайност, определен съгласно изискванията на нормативен акт или на фирмени стандарти, когато не е налице нормативен акт, и в обичайните за съответната дейност размери;
в) брак на стоки, които са станали обективно неизползваеми за независимата икономическа дейност на данъчно задълженото лице в резултат на тяхната обичайна употреба в независимата икономическа дейност на лицето;
г) брак на дълготрайни активи, когато балансовата им стойност е по-ниска от 10 на сто от отчетната им стойност;
4. брак на стоки, които са обективно неизползваеми за независимата икономическа дейност на данъчно задълженото лице, когато с тези стоки е извършена последваща облагаема доставка, включително по реда на глава деветнадесета „а“.“
§ 6.В чл. 90 ал. 1 се изменя така: 
„(1) В случаите по чл. 16 вносителят на стоки или негов представител по митническото законодателство на Съюза внася ефективно начисления от митническите органи данък в държавния бюджет, както следва:
1. по съответната сметка на Агенция „Митници“ за вносни мита, данък върху добавената стойност при внос, акциз при внос, глоби, имуществени санкции и лихви;1.	
2.	чрез виртуално терминално устройство ПОС или чрез терминално устройство ПОС по реда на чл. 4, ал. 3 от Закона за ограничаване на плащанията в брой.“ 
§ 7.В чл. 96, ал. 1 думите „100 000 лв.“ се заменят с 
„166 000 лв.“.
§ 8.В чл. 102 се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 4 думите „100 000 лв.“ се заменят със „166 000 лв.“.
2. Алинея 5 се отменя.
3. Създават се ал. 6-12:
„(6) Регистрирано по ал. 1 лице за всяка извършена от него облагаема доставка, документирана с фактура и/или известие към фактура без начислен данък, за която дължи данък по ал. 3 или 4, в първия или в следващия данъчен период може да анулира издадените документи без начислен данък по реда на чл. 116 и да издаде нова фактура по чл. 113, в която да посочи данъка на отделен ред. При определяне на размера на дължимия данък за всяка извършена облагаема доставка се приема, че той е включен в договорената цена, освен ако при издаване на новата фактура е договорено изрично, че данъкът ще се дължи отделно. Новата фактура се отразява в дневника за продажбите за периода на издаването й.
(7) Когато не е издало нова фактура по реда на ал. 6, регистрираното по ал. 1 лице начислява дължимия данък за извършената от него облагаема доставка с протокол в първия или в следващия данъчен период. Протоколът задължително съдържа реквизитите по чл. 117, ал. 2, т. 1-8, като се посочват и издадените документи, с които е документирана доставката без начислен данък. Издаденият протокол се отразява в дневника за продажбите за периода на издаването му.
(8) Регистрираното по ал. 1 лице за извършените облагаеми доставки, които не са документирани с фактура и/или известие към фактура без начислен данък, за които дължи данък по ал. 3 или 4, в първия или в следващия данъчен период съставя отчет по чл. 119, в който определя размера на дължимия данък съгласно чл. 67, ал. 2 или 3, и го отразява в дневника за продажбите за периода на издаването му.
(9) Регистрираното по ал. 1 лице начислява дължимия по ал. 3 или 4 данък за всяка получена облагаема доставка на стоки или услуги, за която данъкът е изискуем от получателя, с протокол по чл. 117 в първия или в следващия данъчен период. Протоколът се отразява в дневника за продажбите за периода на издаването му.
(10) За доставки по чл. 163а, ал. 2, за които данъкът е начислен от доставчик, регистрираното по ал. 1 лице не дължи данък по реда на този член.
(11) За дължимия данък по ал. 3 или 4 лицето дължи лихва по Закона за лихвите върху данъци, такси и други подобни държавни вземания, считано от изтичането на срока, в който данъкът е следвало да бъде внесен, ако лицето е било регистрирано по този закон в срок. 
(12) В случаите на ал. 6 получателят по доставката - регистрирано по този закон лице, може да упражни право на приспадане на данъчен кредит по общите правила на закона  през данъчния период, през който е издадена новата фактура, или през следващия данъчен период само когато е бил регистрирано лице към датата на доставката и е отразил първоначално издадената фактура и/или известие към нея в дневника за покупките по чл. 124 в срока по чл. 72, ал. 1.“
§ 9.В чл. 118 се правят следните допълнения:
1.	Създава се ал. 1а:
„(1а) Когато регистрирано или нерегистрирано по този закон лице не издаде документ по ал. 1, получателят има право да не заплати стойността на доставката/продажбата. Изречение първо не се прилага в случаите, когато този закон или наредбата по ал. 4 допускат при доставки/продажби в търговски обект да не се издава фискална касова бележка от фискално устройство (фискален бон) или касова бележка от интегрирана автоматизирана система за управление на търговската дейност (системен бон).“
2.	Създават се ал. 21 и 22: 
„(21) Лице, избрало да използва в търговски обект софтуер, включен в списъка по ал. 16, може в този обект да регистрира и отчита продажбите на стоки или услуги чрез издаване на фискален бон, генериран в електронен вид и автоматично предоставен на електронен адрес или по друг електронен път/канал на получателя, по ред и начин, определени в наредбата по ал. 4.
(22) Лица, извършващи в търговски обект ресторантьорски услуги, чиито продажби се управляват от софтуер, са длъжни за тази дейност в обекта да използват само софтуер, включен в списъка по 
ал. 16, и да прилагат реда и изискванията към лицата, избрали да ползват софтуер, определен с наредбата по ал. 4.“
§ 10.В чл. 123а се правят следните изменения:
1. В ал. 1, т. 1 думите „доставчика на платежни услуги на платеца“ се заменят с „платеца е в друга държава членка“, а думите „доставчика на платежни услуги на получателя на трансграничното плащане е в различни държави членки“ се заменят с „получателя на трансграничното плащане е в страната“.
2. В ал. 2, т. 1 думите „доставчика на платежни услуги на платеца е в държава членка, а местонахождението на доставчика на платежни услуги“ е заменят с „платеца е в страната, а местонахождението“.
3. В ал. 3 думите „когато поне един от доставчиците на платежни услуги на получателя се намира на територията на държава членка“ се заменят с „по отношение на всяко трансгранично плащане, за което поне един от доставчиците на платежни услуги на получателя се намира на територията на друга държава членка“, а думите „платежните услуги“ се заменят с „това трансгранично плащане“. 
4. В ал. 7 думите „определен с правилника за прилагане на закона“ и запетаята пред и след тях се заличават.
5. В ал. 10, в изречение второ думите „държава членка, различна от държавата членка по произход“ се заменят със „страната“.

§ 11.В чл. 126б, ал. 8 изречение второ се изменя така: 
„В 60-дневен срок от подаване на уведомлението органите по приходите издават разрешение или отказ по реда на глава дванадесета от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.“
§ 12.В чл. 133, ал. 5 думите „и по реда на чл. 154 за прилагане на режим извън Съюза или“ се заличават.
§ 13.В чл. 154, ал. 1 се правят следните изменения:
1. В т. 4 накрая точката и запетаята се заменя с точка.
2. Точка 5 се отменя.
§ 14.В чл. 176в се правят следните изменения:
1. Алинея 4 се изменя така: 
„(4) При промяна на обстоятелствата, които са от значение за определяне размера на обезпечението, се предоставя ново обезпечение в тридневен срок преди промяната. Новото обезпечение е със срока на предоставеното вече обезпечение по ал. 1 и е в размер, не по-малък от:
1. двадесет на сто от данъчната основа на облагаемите доставки/вътреобщностните придобивания на течни горива или стойността на получените течни горива, освободени за потребление, с които се надхвърля размерът от 20 на сто от данъчната основа на облагаемите доставки, придобиванията или стойността на получените течни горива, освободени за потребление, за които е предоставено вече обезпечение, размерът на което е определен по реда на ал. 2, или
2. десет на сто от данъчната основа на облагаемите доставки/вътреобщностните придобивания на течни горива или стойността на получените течни горива, освободени за потребление, с които се надхвърля размерът от 20 на сто от данъчната основа на облагаемите доставки, придобиванията или стойността на получените течни горива, освободени за потребление, за които е предоставено вече обезпечение, определено по реда на ал. 16.“
2. Алинея 16 се изменя така:
„(16) Данъчно задължено лице, предоставило обезпечение по ал. 1 в продължение на три последователни години, по отношение на което няма влязло в сила наказателно постановление за нарушения по този закон през посочения период и няма непогасени публични вземания, събирани от Националната агенция за приходите, към датата на предоставяне на новото обезпечение по ал. 6, има право да определи размера на предоставяното по ал. 2, изречение първо обезпечение на 
10 на сто от данъчната основа на облагаемите доставки, придобиванията или стойността на получените течни горива, освободени за потребление, за предходния данъчен период.“
§ 15.В чл. 179, ал. 1 думите „,декларацията по чл. 125, ал. 2, отчетните регистри по чл. 124“ се заменят с „или декларацията по 
чл. 125, ал. 2“.
§ 16.В чл. 181е думите „чл. 123а, ал. 1 и/или 2 и“ се заменят с „чл. 123а, ал. 1 и/или 2 или“. 
§ 17.В чл. 182 се правят следните изменения:
1. Алинея 1 се изменя така:
„(1) Регистрирано лице, което не издаде данъчен документ или не отрази издаден или получен данъчен документ в отчетните регистри за съответния данъчен период, поради което определи резултат за периода данък за внасяне в по-малък размер или данък за възстановяване в по-голям размер, се наказва с глоба - за физическите лица, които не са търговци, или с имуществена санкция - за юридическите лица и едноличните търговци в размер на неначисления данък или на посочения данък в неотразения документ, но не по-малко от 1000 лв.“
2. В ал. 2 думите „определения в по-малък размер данък“ се заменят с „неначисления данък или на посочения данък в неотразения документ“.
§ 18.В чл. 185 се правят следните изменения:
1.	В ал. 1 думите „от 100 до 500 лв.“ се заменят с „от 200 до 1000 лв.“ и думите „от 500 до 2000 лв.“ се заменят с „от 1000 до 
4000 лв.“.
2.	В ал. 2 думите „от 300 до 1000 лв.“ се заменят с „от 600 до 2000 лв.“ и думите „от 3000 до 10 000 лв.“ се заменят с „от 6000 до 
20 000 лв.“.
3.	В ал. 3 думите „от 100 до 500 лв.“ се заменят с „от 200 до 1000 лв.“.
4.	В ал. 4 думите „от 200 до 1000 лв.“ се заменят с „от 400 до 2000 лв.“ и думите „от 1000 до 4000 лв.“ се заменят с „от 2000 до 
8000 лв.“.
5.	В ал. 5 думите „от 600 до 2000 лв.“ се заменят с „от 1200 до 4000 лв.“ и думите „от 6000 до 20 000 лв.“ се заменят с „от 12 000 до 
40 000 лв.“.
6.	В ал. 6 думите „размер 5 лв.“ се заменят с „размер 10 лв.“.
§ 19.Създава се чл. 192а:
„Чл. 192а. (1) Лице, което, като е длъжно, не декларира или невярно декларира данни по чл. 123, ал. 10, или не ги декларира в предвидените срокове, се наказва с глоба или имуществена санкция в размер от 1000 до 4000 лв.
(2) При повторно нарушение по ал. 1 глобата или имуществената санкция е в размер от 2000 до 10 000 лв.“
§ 20.В § 1 от допълнителните разпоредби, в т. 104 се правят следните изменения:
1. В буква „а“ думите „чл. 3, ал. 1“ се заменят с „чл. 3, ал. 1, 
т. 1-3“.
2. В буква „д“ думите „чл. 4“ се заменят с „чл. 4, т. 3-6 “.
§ 21.В § 15д от преходните и заключителните разпоредби се правят следните изменения:
1.	В ал. 1 се правят следните изменения:
а) в основния текст думите „31 декември 2023 г.“ се заменят с „31 декември 2024 г. включително“; 
б) точки 5 и 6 се отменят.
2. В ал. 3 думите „31 декември 2023 г. включително“ се заменят с „30 юни 2024 г. включително“.

Преходни и заключителни разпоредби

§ 22.В Закона за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност (ДВ, бр. 102 от 2022 г.), в заключителната разпоредба на § 40 след думите „§ 19“ се поставя запетая и се добавя 
„§ 35“.
§ 23.В тримесечен срок от обнародването на този закон в "Държавен вестник" министърът на финансите привежда в съответствие с него наредбата по чл. 118, ал. 4. 
§ 24.Лицата по чл. 118, ал. 21 и 22 привеждат дейността си в съответствие с изискванията на този закон по отношение на използвания софтуер в срок шест месеца от влизането в сила на този закон. 

§ 25.Законът влиза в сила от 1 януари 2024 г. с изключение на § 7 и § 8, т. 1, които влизат в сила от 1 януари 2025 г.

Законът е приет от 49-ото Народно събрание на ……………………. 2023 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

Росен Желязков

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност

Причини, които налагат разработването на проекта на нормативен акт
Предложеният проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за данък върху добавената стойност (ЗИД на ЗДДС) е изготвен във връзка с необходимостта от отстраняване на констатирани несъответствия с правото на Европейския съюз (ЕС) и привеждане на ДДС законодателството в съответствие с решения на Съда на Европейския съюз (СЕС), както и от прецизиране на разпоредби, които създават затруднения при практическото прилагане на закона.
Цели, които се поставят с проекта на нормативен акт
Основната цел на законопроекта е да се хармонизира националното законодателство с изискванията на правото на EС, като се намери баланс между необходимостта да се улесни прилагането на правилата за облагане с данък върху добавената стойност (ДДС) и необходимостта да се осигури осъществяването на ефективен контрол с цел събиране на данъчните задължения.
Във връзка със запитване по информационна фаза с 
№ EUP (2021) 10021 на Европейската комисия (ЕК) относно корекция на приспадането на ДДС в ситуации, свързани с унищожаването или бракуването на стоки, в което ЕК констатира несъответствие на административната практика с правото на Съюза, са предложени разпоредби за случаите на унищожаване или бракуване на стоки, при които не се извършва корекция на ползвания данъчен кредит. Предложените разпоредби имат за цел да се прецизира относимата регламентация, като предложенията са съобразени и с постановеното в решение на СЕС по дело С-127/22 „Българска телекомуникационна компания“ ЕАД. Делото е образувано по преюдициално запитване на Върховния административен съд и се отнася до проблематика, която съответства на констатираното от ЕК.
Във връзка със запитване № EUP (2022) 10202 на Европейската комисия (ЕК) относно несъответствие на представените от Република България мерки за транспониране на директивите за ДДС в областта на електронната търговия (Директива (ЕС) 2017/2455 и Директива (ЕС) 2019/1995, с които беше изменена ДДС Директива 2006/112/ЕО), са предложени промени, чрез които се постига съответствие с европейските норми, като се отменя изискването задължени лица, неустановени в ЕС, които са решили да ползват режима „извън Съюза“, да определят акредитиран представител, за да могат да се регистрират по този режим.
С проекта е предвидено въвеждане на чл. 1, т. 12 от Директива (EС) 2020/285 на Съвета от 18 февруари 2020 година за изменение на чл. 284, параграф 1, ал. 1 от Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на специалния режим за малките предприятия и Регламент (ЕС) 
№ 904/2010 относно административното сътрудничество и обмена на информация за целите на наблюдението на правилното прилагане на специалния режим за малките предприятия. Предложено е увеличаване на прага за задължителна и доброволна регистрация за целите на закона за всяко данъчно задължено лице с облагаем оборот 166 000 лв., в сила от 1.01.2025 г.
С оглед на принципите на правна сигурност, пропорционалност и неутралност на ДДС са уредени по нов начин случаите, при които данъчно задължено лице не е изпълнило в срок задължението си за подаване на заявление за регистрация по закона. Целта на направените предложения е да се даде възможност на лицата, които не са подали или не са подали в срок заявление за регистрация по ЗДДС, предвид което са регистрирани по-късно, да могат да издават данъчни документи, в които да начисляват дължимия ДДС за извършените от тях облагаеми доставки за периодите, за които е трябвало да бъдат регистрирани. Съответно е регламентирана и възможност за упражняване на право на приспадане на данъчен кредит за начисления по коректно издаден данъчен документ ДДС от регистрирано лице - получател по съответната доставка.
С измененията в закона се цели още да бъдат допълнени и конкретизирани съществуващи и въведени правила в действащата система на ДДС, свързани с внасянето на данък при внос. Предложено е и въвеждане на отсрочено плащане на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки. Отсроченото плащане означава, че плащането на ДДС при внос на митницата се отлага за определен на национално равнище период. Това попада в обхвата на чл. 211, ал. 1 от Директива 2006/112/ЕО от 28 ноември 2006 година относно общата система на данъка върху добавената стойност (Директива 2006/112/ЕО). Предложените текстове целят регламентиране на отсроченото плащане в случаите на централизирано оформяне при внос във връзка с внедряването в Митническата информационна система за внасяне на функционалността за централизирано оформяне при внос в края на октомври 2023 г.
Предложени са и промени в закона, които имат за цел уреждане на възникнали затруднения при практическото му прилагане.
Предложения за промени, свързани с привеждане на ДДС законодателството в съответствие с разпоредбите на Директивата
По повод запитването по информационна фаза с № EUP (2021) 10021 на ЕК относно корекция на приспадането на ДДС в ситуации, свързани с унищожаването или бракуването на стоки, в което ЕК констатира несъответствие на административната практика с правото на Съюза, са предложени разпоредби за случаите на унищожаване или бракуване на стоки, при които не се извършва корекция на ползвания данъчен кредит. В решение на СЕС по дело С-127/22 са постановени правилата за коригиране на първоначално приспаднат данъчен кредит в хипотезата на унищожаване/бракуване на активи, по-конкретно, че корекция на ползван ДДС кредит не следва да се прави при бракуване на стоки, които впоследствие са станали обект на доставка по чл. 163а от ЗДДС (като отпадъци) или са били унищожени и това е надлежно доказано.
Предложените изменения на разпоредбите в закона са съобразени с тези правила. Уточнени са хипотезите, при които данъчно задължено лице няма да извършва корекция на ползвания данъчен кредит при бракуване на стока, за която лицето е счело, че вече е неизползваема в обичайната му икономическа дейност, последвано от доброволното унищожаване на тази стока. Няма да се извършва и корекция на приспаднат ДДС по получени доставки във връзка с придобиването на стока, когато тя е била бракувана, тъй като данъчно задълженото лице е счело, че вече е неизползваема в обичайната му икономическа дейност, и впоследствие или е била предмет на облагаема с ДДС продажба, или е била унищожена или изхвърлена по начин, който конкретно води до необратимото й изчезване. В тези случаи унищожаването трябва да е надлежно доказано или потвърдено и вече обективно да няма никаква полза от стоката за икономическата дейност на данъчно задълженото лице. Надлежно доказаното изхвърляне на дадена стока трябва да бъде приравнено на унищожаването й, стига да води конкретно до необратимото изчезване на стоката. С оглед на въвеждане на нови правила за случаи, при които няма да се изисква извършване на корекция на ползван данъчен кредит, е предвидено изменение и на разпоредбата за корекции при унищожаване, липси и брак на стока или при доставка на стока или услуга. Лицата ще начисляват дължимия данък в размер на ползвания данъчен кредит при унищожаване, кражба, установяване на загуба или на липси или при бракуване на стоката, с което се постига  съответствие с разпоредбата на чл. 185, параграф 2 от Директива 2006/112/ЕО.
Във връзка със запитване № EUP (2022) 10202 на Европейската комисия (ЕК) относно несъответствие на представените от Република България мерки за транспониране на директивите за данък върху добавената стойност (ДДС) в областта на електронната търговия (Директива (ЕС) 2017/2455  и Директива (ЕС) 2019/1995, с които беше изменена Директива 2006/112/ЕО), са предложени промени, чрез които се постига съответствие с европейските норми, като се отменя изискването задължени лица, неустановени в ЕС, които са решили да ползват режима „извън Съюза“, да определят акредитиран представител, за да могат да се регистрират по този режим. Към настоящия момент, след внимателен и последващ анализ, Република България приема изложените от ЕК аргументи в посока, че изискването в чл. 133 ал. 5 и чл. 154, ал. 1 т. 5 от ЗДДС данъчно задължени лица, неустановени в ЕС, които са решили да ползват режима „извън Съюза“, да определят акредитиран представител, за да могат да се регистрират по този режим, противоречи на правото на ЕС. С оглед постигне на съответствие с европейските норми е предложена изрична отмяна на изискването.
Предложения за промени, свързани с привеждане на ДДС законодателството в съответствие с разпоредбите на Директива (EС) 2020/285 на Съвета от 18 февруари 2020 година за изменение на чл. 284, параграф 1, ал. 1 Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на специалния режим за малките предприятия и Регламент (ЕС) № 904/2010 относно административното сътрудничество и обмена на информация за целите на наблюдението на правилното прилагане на специалния режим за малките предприятия
Със законопроекта в съответствие с Директива 2020/285, която ще се прилага от 1 януари 2025 г., е предложено въвеждане на нов праг за регистрация в размер на 166 000 лв., с което се цели създаването на съвременен и опростен режим за малките предприятия. По-конкретно се цели да се опрости режимът на малките предприятия с оглед на намаляване на разходите и административната тежест за привеждане в съответствие със законодателството за ДДС, да се намали нарушаването на конкуренцията на национално равнище и на равнище ЕС, да се ограничи отрицателното въздействие на т. нар. „ефект на прага“ и да се улесни спазването на нормативните разпоредби от страна на предприятията, както и мониторингът от страна на данъчните администрации.
Предложения за промени, свързани с внедряване в Митническата информационна система за внасяне на функционалността за централизирано оформяне при внос
Предложено е въвеждане на отсрочено плащане на данъка при централизирано оформяне при внос на стоки, като са регламентирани условията за прилагане и отчитане на ДДС. При издадено разрешение за централизирано оформяне е допустимо подаването на митническа декларация в надзорно митническо учреждение, а стоките се представят на митническите органи в друго митническо учреждение (митническо учреждение на представяне), което в общия случай се намира в друга държава членка. Надзорното митническо учреждение е отговорно за събиране на вносните мита, а митническото учреждение на представяне е отговорно за събирането на ДДС при внос. Има изискване за подаване на декларацията за ДДС при внос пред митническите органи в държавата членка на представяне. Тази декларация може да бъде на хартиен или електронен носител и трябва да съдържа цялата необходима информация, която да позволи на държавата членка на представяне да начисли и събере всички задължения по ДДС. При отсрочено плащане на ДДС, когато митническото учреждение на представяне се намира в Република България, дължимите мита ще са платени по реда на митническото законодателство в друга държава членка, но данъкът върху добавената стойност е дължим в Република България.
Предложения за промени, свързани с осигуряване на правилното събиране на ДДС и предотвратяване избягването на данъчно облагане
•	Предложени са разпоредби, които имат за цел да се позволи на лицата, които не са изпълнили задължението да се регистрират по ЗДДС или да се регистрират в предвидения срок, да начислят дължимия ДДС за извършените облагаеми доставки през периода, когато са били длъжни, но не са били регистрирани по този закон, чрез издаване на данъчен документ, като по този начин ще се предостави право на данъчен кредит на получателя по доставката. Задълженията в тези случаи няма да се определят с ревизионен акт по реда на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс (ДОПК), като с това ще се намали административната тежест за администрацията. Когато лицето не упражни опцията да начисли с фактура дължимия данък за извършените от него облагаеми доставки, извършени през периодите на закъсняла регистрация, същият следва задължително да се начисли с протокол. Промяната ще касае всички данъчно задължени лица, които са били длъжни, но не са се регистрирали по този закон в срок. За дължимия данък лицето ще дължи лихва считано от изтичането на срока, в който данъкът е следвало да бъде внесен, ако лицето е било регистрирано по закона в срок.
•	Предложено е удължаване на срока за прилагане на нулева ставка на данъка за доставката на хляб и брашно, свързано с необходимостта от смекчаване на въздействието на високите цени на хляба върху домакинствата, по-специално върху най-уязвимите. Удължаването на срока за прилагане на тази мярка ще намали риска от укриването на ДДС.
•	Предложено е удължаване срока на прилагане на намалена ставка на ДДС за ресторантьорски услуги, с което се предоставя възможност на бизнеса както да поддържа конкурентоспособността си, така и да запази работните си места.
•	Като мярка за „изсветляване на сивата икономика“ е предложена възможност  получателят по доставка да не заплаща стойността на същата, когато доставчикът не издаде касова бележка. Това правило няма да се прилага в случаите, когато този закон или Наредбата Н-18 от 13 декември 2006 г. допускат при доставки/продажби в търговски обект да не се издава касова бележка.
Предложения за промени, свързани с прецизиране на разпоредби, включително във връзка с възникнали затруднения при практическото прилагане на закона
•	Предложено е уточняване на разпоредбата, касаеща внасянето на данъка при внос на стоки, съобразно което освен от вносителя на стоките данъкът при внос се внася и от негов косвен представител по митническото законодателство на Съюза. Необходимостта от това уточняване се налага от възникнали практически проблеми при внасяне на данък при внос. В случай на косвено представителство, по смисъла на митническото законодателство, представителят действа от свое име, но за сметка на друго лице – вносителя. По силата на регламентираното в митническото законодателство, при косвено представителство, лицето, за сметка на което се извършва митническото деклариране, също е длъжник. С промените се цели вносителят да може да докаже внасянето на данък върху добавената стойност по митнически документи в случаите, когато този данък е внесен от пощенския оператор (косвен или пряк митнически представител) за пратки със собствена стойност, ненадвишаваща 
150 евро, от пощенски оператор. За целта това ще може да стане и с документ или копие от документ, от който да е видно това.
•	Предложено е лицата, които са избрали да използват в търговски обект софтуер, включен в списъка, поддържан от Националната агенция за приходите (НАП), да могат в този обект да регистрират и отчитат продажбите на стоки или услуги чрез издаване на фискален бон, генериран в електронен вид и автоматично предоставен на електронен адрес на получателя, по ред и начин, определени в наредбата, издавана от министъра на финансите. Предложението се прави, за да се създаде правна възможност при продажби, извършвани от лице, избрало да ползва в търговски обект софтуер, включен в списъка на НАП, фискалният бон, регистриращ продажбата, да се генерира в електронен вид и да бъде предоставен на електронен адрес на получателя (по електронна поща, на мобилното приложение и др.). Предложението се прави, от една страна, поради навлизането на пазара на нови, съвременни технологии и практики при предлагането и търговията със стоки и услуги, а от друга - възможността да бъде намалена административната тежест за търговците. Целта е по нормативен път да се регламентира възможността при извършване на продажби от лице, избрало да ползва в търговски обект софтуер, включен в списъка на НАП, фискалният бон, регистриращ продажбата, да се генерира в електронен вид и да бъде предоставен на електронен адрес на получателя. При предоставяне на такава правна възможност икономическите оператори ще могат да предложат нови и съвременни начини на плащане, както и да намалят предоставянето на документи на хартия.
•	Предвидено е задължение за лицата, извършващи в търговски обект ресторантьорски услуги, чиито продажби се управляват от софтуер, за тази дейност в обекта да използват само софтуер, включен в списъка в публичния електронен списък на софтуерите за управление на продажби в търговските обекти на НАП, и да прилагат реда и изискванията към лицата, избрали да ползват софтуер, определен с Наредбата Н-18 от 13 декември 2006 г.
•	Директива (ЕС) 2020/284 на Съвета от 18 февруари 
2020 година за изменение на Директива 2006/112/ЕО по отношение на въвеждането на определени изисквания за доставчиците на платежни услуги (Директива (ЕС) 2020/284) дава рамката за задълженията на доставчиците на платежни услуги (ДПУ), опериращи на територията на всички държави - членки от ЕС. Предложена е промяна, с която се изяснява териториалният обхват на задълженията на ДПУ с оглед на правилното определяне на местоустановяването им. С промяната в дефинициите се постига съответствие с определенията по чл. 243а (1) и (2) от Директива (ЕС) 2020/284, които препращат към Директива (ЕС) 2015/2366 на Европейския парламент и на Съвета от 25 ноември 
2015 година за платежните услуги във вътрешния пазар, за изменение на директиви 2002/65/ЕО, 2009/110/ЕО и 2013/36/ЕС и Регламент (ЕС) 
№ 1093/2010 и за отмяна на Директива 2007/64/ЕО (текст от значение за ЕИП).
•	Предложен е прецизиращ текст по отношение на случаите, при които органите по приходите издават разрешение или отказ в 
60-дневен срок от подаването на уведомление, с което доставчикът уведомява за настъпили обстоятелства, при които се разрешава издаването на кредитно известие за намаление на данъчната основа и данъка при несъбираеми вземания. Предложението се прави с оглед на обстоятелството, че предвиденото разрешение по своята същност представлява документ по административно обслужване по смисъла на ДОПК. В настоящата редакция на разпоредбата не е изрично предвиден процесуален ред за издаването му и съответно ред за обжалване на евентуално постановен отказ за издаване на такова разрешение. С оглед на правна сигурност се урежда процесуалната възможност органът по приходите да постанови отказ, когато не са налице основанията за издаване на разрешението. При приложим ред по Глава дванадесета „Административно обслужване“ от ДОПК обжалването на постановен отказ ще бъде по облекчена процедура пред териториалния директор, съответно пред административния съд.
•	Предложени са прецизиращи текстове по отношение предоставеното допълнително обезпечение към направено вече годишно обезпечение от лицата, търгуващи с течни горива. Съгласно действащите разпоредби на ЗДДС допълнителното обезпечение при промяна на обстоятелства е в размер 20 на сто независимо че данъчно задълженото лице е предоставило годишно обезпечение в размер 10 на сто, тъй като е отговаряло на условията за това. За тези случаи е предложено допълнителното обезпечение към направено вече годишно обезпечение също да е в размер 10 на сто, с което се постига уеднаквяване на прилагания размер на обезпечението. Предложено е прецизиране на формулировката „констатирано нарушение“, която е заменена с „наказателно постановление” и непогасените публични вземания, събирани от НАП.
•	Предложена е промяна в административнонаказателна разпоредба с цел обхващане на случаите, когато в резултат на неотразяване на данъчен документ в отчетните регистри резултатът за данъчния период, през който е следвало да бъде отразен този документ, е данък за възстановяване. Предвид съдебната практика както на въззивната, така и на касационната инстанция задълженията за подаване на справка декларация и отчетени регистри за един и същ данъчен период нямат самостоятелен и обособен характер, доколкото са функционално предназначени към постигане на една и съща цел - надлежно отчитане пред приходната администрация на данните, относими към законосъобразно формиране на данъчния резултат за съответния едномесечен данъчен период (ДДС за внасяне или ДДС за възстановяване).
•	Предвидена е санкция за лицата, които не декларират или невярно декларират данни за размера на паричната наличност и размера на вземанията. Чрез прилагане на предложената административнонаказателна разпоредба се цели постигане на заложения ефект за предотвратяване на нарушения от задължените лица.
•	Актуализирани са размерите на налаганите глоби и санкции при неиздаване на касова бележка съобразно настоящата икономическа и финансова обстановка в страната. Направеното предложение кореспондира с размера на инфлацията.
Финансови и други средства, необходими за прилагането на проекта на нормативен акт
За прилагане на предложените промени не са необходими допълнителни бюджетни средства за изграждане на административен капацитет и техническа обезпеченост и промените няма да доведат до допълнителна финансова тежест за лицата. Предлаганите промени не се очаква да окажат значителен ефект върху приходите от ДДС, който на този етап не може да бъде изчислен с точност.
Очакваните резултати от прилагането на проекта на нормативен акт
Очакваните резултати от прилагането на акта са осигуряване изпълнението на нормативно установените изисквания на данъчното законодателство в областта на ДДС.
С проекта на закона се въвеждат правила, които способстват за правилното прилагане на норми на правото на Европейския съюз.
Анализ за съответствие с правото на Европейския съюз
С проекта на акт се въвеждат норми на правото на Европейския съюз, поради което е изготвена справка за съответствие с европейското право.
Информация за проведените обществени консултации
Съгласно чл. 26, ал. 3 и 4 от Закона за нормативните актове проектът на закон и мотивите към него са публикувани на интернет страницата на Министерството на финансите и на Портала за обществени консултации със срок за предложения и становища - 30 дни.
В съответствие с чл. 26, ал. 5 от Закона за нормативните актове справката за постъпилите предложения заедно с обосновка за неприетите предложения в резултат на проведената обществена консултация е публикувана на интернет страницата на Министерството финансите и на Портала за обществени консултации.

ЗА МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: