НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №: 52-602-01-10
Дата: 07.05.2026 г.   19:07 ч.

МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

ДО
Г-ЖА МИХАЕЛА ДОЦОВА
ПРЕДСЕДАТЕЛ НА 
52-ОТО НАРОДНО СЪБРАНИЕ

Относно: Решение № 384 на Министерския съвет от 2026 г.
УВАЖАЕМА ГОСПОЖО ДОЦОВА,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение  384 на Министерския съвет от 2026 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
Приложения:

1.	Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
2.	Частична предварителна оценка на въздействието.
3.	Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
4.	Справка за съответствие с правото на Европейския съюз - 2 бр.
5.	Справка за постъпилите бележки и предложения от министерствата и ведомствата от проведеното междуведомствено съгласуване по проекта на акта.
6.	Справка за постъпилите предложения и становища от проведените обществени консултации.
АНДРЕЙ ГЮРОВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е    384

от   7 май   2026 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на финансите да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ АНДРЕЙ ГЮРОВ

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ МАРИЯ ТОМОВА

НАЧАЛНИК НА ОТДЕЛ
“ДЕЛОВОДСТВО И АРХИВ“:
ЖАНА КАДЪНКОВА

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

ЗА изменение и допълнение на данъчно-осигурителния процесуален кодекс

(Обн., ДВ, бр. 105 от 2005 г.; изм., бр. 30, 33, 34, 59, 63, 73, 80, 82, 86, 95 и 105 от 2006 г., бр. 46, 52, 53, 57, 59, 108 и 109 от 2007 г., бр. 36, 69 и 98 от 2008 г., бр. 12, 32, 41 и 93 от 2009 г., бр. 15, 94, 98, 100 и 101 от 2010 г., 
бр. 14, 31, 77 и 99 от 2011 г., бр. 26, 38, 40, 82, 94 и 99 от 2012 г., бр. 52, 98, 106 и 109 от 2013 г., бр. 1 от 2014 г.; Решение № 2 на Конституционния съд от 2014 г. – бр. 14 от 2014 г.; изм., бр. 18, 40, 53 и 105 от 2014 г., бр. 12, 14, 60, 61 и 94 от 2015 г., бр. 13, 42, 58, 62, 97 и 105 от 2016 г., бр. 58, 63, 85, 86, 92 и 103 от 2017 г., бр. 7, 15, 27, 77 и 98 от 2018 г., бр. 17, 64, 83, 96 и 102 от 2019 г., бр. 18, 28, 34, 69, 104 и 105 от 2020 г., бр. 25, 56, 100 и 102 от 2022 г., бр. 8, 66, 80, 84, 102 и 106 от 2023 г., бр. 36, 70 и 82 от 2024 г., 
бр. 26, 49, 54, 63 и 65 от 2025 г. и бр. 16, 17 и 30 от 2026 г.)

§ 1. В чл. 72, ал. 3 навсякъде думите „раздели ІІІа“ се заменят с „раздели ІІІа, ІІІб“.
§ 2. В чл. 73, ал. 2 се правят следните изменения:
1.	В т. 3 думите „раздели ІІІа“ се заменят с „раздели ІІІа, ІІІб“.
2.	Точка 8 се отменя.
§ 3. В чл. 74, ал. 1, т. 3 след думите „Висшия съдебен съвет“ се поставя запетая и се добавя „министъра на околната среда и водите и директорите на съответните регионални инспекции по околната среда и водите“.
§ 4. В чл. 142б се правят следните допълнения:
1. В ал. 1:
а) в т. 1 накрая се поставя запетая и се добавя „както и дали титулярят на сметка е представил валидна декларация по чл. 142т“;
б) в т. 2 накрая се поставя запетая и се добавя „както и позицията, въз основа на която лицето е контролиращо лице по отношение на образуванието, и дали за всяко от контролиращите лица е представена валидна декларация по чл. 142т“;
в) в т. 3 накрая се поставя запетая и се добавя „вида на сметката и дали сметката е съществуваща сметка, или е нова сметка“;
г) създават се т. 9-10:
„9. в случай на капиталово участие, притежавано в инвестиционно образувание, което представлява правна договореност — позицията, въз основа на която лицето, за което се предоставя информация, е притежател на капиталовото участие;
10. информация дали сметката представлява съвместна сметка, включително броя на титулярите на съвместната сметка.“
2. В ал. 4 се създава изречение трето:
„Предоставящата информация финансова институция събира информацията по изречение второ и когато от нея се изисква да актуализира информация за съществуващата сметка в съответствие със законодателството относно мерките срещу изпирането на пари.“
3. Създава се ал. 10:
„(10) Независимо от ал. 1, т. 6, буква „б“, когато предоставящата информация финансова институция не избере друго по отношение на ясно определена група от сметки, информация за брутните постъпления от продажба или изкупуване на финансови активи не се предоставя, в случай че за тези брутни постъпления е предоставена информация по реда на раздел IIIб.“
§ 5. В чл. 142г, ал. 2 думите „приходите,  публикува се“ се заменят с „приходите и се публикува“, а думите „и се изпраща на Европейската комисия, която се уведомява за всяка последваща промяна в него“ се заличават.
§ 6. В чл. 142п, ал. 3, т. 1, буква „б“ накрая се поставя запетая и се добавя „когато тези процедури са в съответствие със законодателството относно мерките срещу изпирането на пари; когато предоставяща информация финансова институция не е задължена да прилага МИП процедури, които са в съответствие със законодателството относно мерките срещу изпирането на пари, тя следва да приложи сходни по същество МИП процедури за целите на определянето на контролиращите лица;“.
§ 7. В чл. 142р се правят следните изменения и допълнения:
1.	Създава се нова ал. 2:
„(2) При изключителни обстоятелства, когато предоставяща информация финансова институция не може да получи своевременно декларация по отношение на нова сметка, за да изпълни задълженията си за комплексна проверка и предоставяне на информация за отчетния период, през който е била открита сметката, тя прилага процедурите за комплексна проверка за съществуващи сметки до получаването и проверка на достоверността на тази декларация.“
2.	Досегашните ал. 2 и 3 стават съответно ал. 3 и 4.
§ 8. В чл. 142у се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 2:
а) в т. 1 думите „за данъци по чл. 143б, ал. 1 и ал. 2, т. 1 и на прилагане на законодателството в областта на тези данъци“ се заменят с „и прилагане на законодателството по отношение на данъците по чл. 143б, 
ал. 1, данък върху добавената стойност, други косвени данъци и мита, както и за прилагане на законодателството относно мерките срещу изпирането на пари“;
б) създава се нова т. 4:
„4. за всяка цел, която попада в обхвата на акт въз основа на 
чл. 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз, и да бъде предоставяна на компетентните органи, отговарящи за ограничителните мерки;“
в) досегашната т. 4 става т. 5 и в нея думите „т. 1-3“ се заменят с „т. 1-4“.
2. В ал. 3 думите „т. 3 и 4“ се заменят с „т. 3-5“.
§ 9. В чл. 142ц, ал. 2 думите „не по-малък от 5 години след края на календарната година, през която е закрита сметката“ се заменят с „не по-кратък от 5 години и не по-дълъг от 10 години след края на календарната година, през която възниква задължение за предоставяне на информация по този раздел“.
§ 10. В чл. 142ч думите „предоставен на Европейската комисия съгласно чл. 142г, ал. 2, на всеки три години“ и запетаята пред тях се заличават.
§ 11. В чл. 142щ след думите „Националната агенция за приходите“ се добавя „или оправомощени от него лица“.
§ 12. В глава шестнадесета се създава раздел IIIб с чл. 142ю-142я10:
„Раздел ІІІб
Автоматичен обмен на информация за криптоактиви

Предмет, обхват и компетентен орган
Чл. 142ю. (1) Този раздел урежда реда за осъществяване на административно сътрудничество чрез автоматичен обмен на информация за криптоактиви, предоставяна от предоставящи информация доставчици на услуги за криптоактиви, извършването на комплексна проверка по отношение на ползвателите на криптоактиви, както и правилата за ефективно прилагане.
(2) Автоматичният обмен на информация по този раздел е системното предоставяне на предварително определена информация на държавите – членки на Европейския съюз, или на партньорски юрисдикции извън Европейския съюз без отправено искане, на определен интервал от време.
(3) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите обменя с компетентните органи на държавите членки и на партньорските юрисдикции информацията по чл. 142я2, получена от предоставящи информация доставчици на услуги за криптоактиви.
(4) Информацията по ал. 3 се предоставя на компетентния орган на държавата членка или на партньорската юрисдикция, на която ползвателят на криптоактиви, за когото се предоставя информация, е местно лице за данъчни цели.
(5) Обменът на информация по ал. 3 се извършва в срок до девет месеца считано от края на календарната година, за която се отнася информацията, като се използва стандартизиран електронен формат.
(6) Списъкът на партньорските юрисдикции, на които Република България изпраща информацията по ал. 4, се публикува на интернет страницата на Националната агенция за приходите.

Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви
Чл. 142я. (1) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви е физическо лице или образувание по ал. 2, което извършва една или повече услуги за криптоактиви, при които се осъществяват обменни сделки за или от името на ползвател на криптоактиви, за когото се предоставя информация.
(2) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви е:
1. образувание, чието занятие или предмет на дейност е предоставянето на една или повече услуги за криптоактиви на клиенти и което има право да предоставя услуги за криптоактиви в съответствие с 
чл. 59 от Регламент (ЕС) 2023/1114 на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 2023 година относно пазарите на криптоактиви и за изменение на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 1095/2010 и на директиви 2013/36/ЕС и (ЕС) 2019/1937, наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 2023/1114“;
2. оператор на криптоактиви, който предоставя услуги за криптоактиви и не е доставчик по т. 1.
(3) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви извършва комплексна проверка и предоставя на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите информацията по чл. 142я2, когато:
1. е образувание, на което е издаден лиценз или потвърждение за предоставяне на услуги за криптоактиви от Комисията за финансов надзор съгласно чл. 14, ал. 2 и 3 от Закона за пазарите на криптоактиви, съответно има лиценз от Българската народна банка съгласно чл. 2, ал. 2, т. 19 от Закона за кредитните институции;
2. не е образувание по т. 1, но е:
а) физическо лице или образувание, което е местно лице за данъчни цели на Република България;
б) образувание, което:
аа) е регистрирано или учредено съгласно законодателството на Република България, и
бб) има юридическа правосубектност в Република България или има задължение да подава данъчни декларации за доходите си;
в) образувание, управлявано от територията на Република България, или
г) физическо лице или образувание, което обичайно извършва стопанска дейност в Република България;
3. извършва сделки, за които се предоставя информация, чрез клон, регистриран в Република България.
(4) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви не е задължен да извършва комплексна проверка и да предоставя информация по ал. 3, когато:
1. е образувание по ал. 3, т. 2, букви „б“-„г“, което е извършило комплексна проверка и е предоставило информация в друга държава членка или квалифицирана юрисдикция, на която е местно лице за данъчни цели;
2. е образувание по ал. 3, т. 2, букви „в“ или „г“, което е извършило комплексна проверка и е предоставило информация в друга държава членка или квалифицирана юрисдикция, където:
а) е регистрирано или учредено, и
б) има юридическа правосубектност или има задължение да подава данъчни декларации за доходите си;
3. е образувание по ал. 3, т. 2, буква „г“, което е извършило комплексна проверка и е предоставило информация в друга държава членка или квалифицирана юрисдикция, откъдето то се управлява;
4. е физическо лице по ал. 3, т. 2, буква „г“, което е извършило комплексна проверка и е предоставило информация в друга държава членка или квалифицирана юрисдикция, на която е местно лице за данъчни цели;
5. е физическо лице или образувание по ал. 3, т. 2, което е подало уведомление по образец до изпълнителния директор на Националната агенция за приходите, в което декларира, че отговаря на аналогични условия, предвидени в законодателството на друга държава членка или квалифицирана юрисдикция;
6. осъществява сделки, за които се предоставя информация, чрез клон в друга държава членка или квалифицирана юрисдикция, където е извършил комплексна проверка и е предоставил информация по отношение на тези сделки.

Регистрация на оператор на криптоактиви
Чл. 142я1. (1) Оператор на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2 се регистрира пред изпълнителния директор на Националната агенция за приходите, когато отговаря на условията по чл. 142я, ал. 3, т. 2 или 3 преди края на периода, в който за него възниква задължение за предоставяне на информация по този раздел.
(2) Оператор на криптоактиви, който отговаря на условията по 
чл. 142я, ал. 3, т. 2 или 3 и на идентични условия в друга държава членка, се регистрира пред компетентния орган само на държава членка по негов избор.
(3) Когато операторът на криптоактиви се регистрира в Република България, той подава пред изпълнителния директор на Националната агенция за приходите следната информация:
1. имена/наименование;
2. пощенски адрес;
3. електронни адреси, включително интернет страници;
4. данъчните номера, издадени на оператора на криптоактиви;
5. държавите членки, на които ползвателите на криптоактиви, за които се предоставя информация, са местни лица, определени съгласно процедурите за комплексна проверка;
6. всяка квалифицирана юрисдикция, определена съгласно 
чл. 142я, ал. 4, т. 1-4 и 6.
(4) Операторът на криптоактиви уведомява изпълнителния директор на Националната агенция за приходите за всяка промяна в данните по ал. 3 в 14-дневен срок от настъпването ѝ.
(5) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите издава индивидуален идентификационен номер на оператора на криптоактиви по ал. 3 и уведомява за това компетентните органи на другите държави членки по електронен път.
(6) Информация за регистрацията по ал. 3 се вписва в централния регистър, поддържан от Европейската комисия.

Информация, предоставяна от предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви
Чл. 142я2. (1) Предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви предоставят на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите следните данни:
1.	идентификационни данни за доставчика – имена/наименование, адрес, данъчен номер и, когато е издаден - индивидуалния идентификационен номер по чл. 142я1, ал. 5 и идентификационен код на правен субект (Legal Entity Identifier code – LEI code);
2.	идентификационни данни на всеки ползвател на криптоактиви и контролиращо лице, за които се предоставя информация:
а) имена/наименование, адрес, държавата членка или партньорската юрисдикция, на която е местно лице за данъчни цели, данъчен номер, дата и място на раждане (за физическо лице);
б) наименование, адрес, данъчен номер и държавата членка или юрисдикцията, на която образуванието е местно лице за данъчни цели - в случай на образувание, което след прилагане на процедурите за комплексна проверка е идентифицирано като имащо едно или повече контролиращи лица, които са лица, за които се предоставя информация, както и имена, адрес, държавата членка или партньорската юрисдикция, на която всяко контролиращо лице, за което се предоставя информация, е местно лице за данъчни цели, данъчния му номер, дата и място на раждане, както и позицията, въз основа на която лицето е контролиращо лице по отношение на образуванието;
3.	за всеки вид криптоактив, по отношение на който доставчикът е осъществил сделки, за които се предоставя информация, през съответната календарна година:
а) пълното наименование на вида на криптоактива;
б) платената обща брутна сума, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, във връзка с придобивания в замяна на фиатна валута;
в) получената обща брутна сума, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, във връзка с продажби в замяна на фиатна валута;
г) общата справедлива пазарна стойност, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, във връзка с придобивания в замяна на други криптоактиви;
д) общата справедлива пазарна стойност, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, във връзка с продажби в замяна на други криптоактиви;
е) общата справедлива пазарна стойност, общия брой на единиците и броя на сделките по заплащане на стоки и услуги, за които се предоставя информация;
ж) общата справедлива пазарна стойност, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, разпределени по видове прехвърляния, ако са известни на доставчика, по отношение на прехвърляния към ползвателя, за когото се предоставя информация, които не попадат в букви „б“ и „г“;
з) общата справедлива пазарна стойност, общия брой на единиците и броя на сделките, за които се предоставя информация, разпределени по видове прехвърляния, ако са известни на доставчика, по отношение на прехвърляния от ползвателя, за когото се предоставя информация, които не попадат в букви „в“, „д“ и „е“, и
и) общата справедлива пазарна стойност, както и общия брой на единиците по прехвърлянията, извършени от доставчика към адреси в децентрализирания регистър, за които не е известно да са свързани с доставчик на услуги за виртуални активи или финансова институция.
(2) Предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви не е задължен да предостави данните по ал. 1, т. 2, когато използва услуга за идентификация на държава членка или юрисдикция за пряко потвърждение от нея на идентификационните данни на лицето, за което се предоставя информация, и на всяко място, където то е местно лице за данъчни цели. В този случай доставчикът предоставя името, всеки идентификатор, предоставен от услуга за идентификация, и държавата членка или юрисдикция на издаване, както и позицията, въз основа на която лицето е контролиращо лице по отношение на образуванието.
(3) Предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви предоставя информация за място на раждане по ал. 1, т. 2 само когато е длъжен да я събира и предоставя на друго основание. 
(4) За целите на ал. 1, т. 3, букви „б“ и „в“ информацията за платената или получената сума се предоставя във фиатната валута, в която е била платена или получена. В случай че сумите са били платени или получени в няколко фиатни валути, информацията за тези суми се предоставя в една валута, конвертирана към момента на всяка сделка, за която се предоставя информация, по начин, който се прилага последователно от предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви.
(5) За целите на ал. 2, т. 3, букви „г“-„з“ справедливата пазарна стойност се определя и информацията за нея се предоставя в една фиатна валута, оценена към момента на всяка сделка, за която се предоставя информация, по начин, който се прилага последователно от предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви.
(6) Всяка сума в информацията по ал. 2, т. 3 се посочва в съответната фиатна валута.
(7) Информацията по ал. 1 се предоставя веднъж годишно по електронен път в срок до 30 юни на годината, следваща годината, за която се отнася, по ред и във формат, утвърдени със заповед на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите, която се публикува на интернет страницата на агенцията.
(8) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви уведомява изпълнителния директор на Националната агенция за приходите по реда и във формата по ал. 7 и в случай че не е налице информация по ал. 1, която следва да бъде предоставена.
(9) Оператор на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2 не е задължен да предоставя информацията по ал. 1 за ползвател на криптоактиви или контролиращо лице, когато я е предоставил в юрисдикция извън Европейския съюз, която попада в обхвата на специално споразумение с държавата членка, на която ползвателят на криптоактиви или контролиращото лице е местно лице за данъчни цели.

Ползвател на криптоактиви, за когото се предоставя информация
Чл. 142я3. (1) Ползвател на криптоактиви е физическо лице или образувание, което е клиент на предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви с цел извършване на сделки, за които се предоставя информация.
(2) Физическо лице или образувание, различно от финансова институция или предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, което действа като ползвател на криптоактиви в полза на или за сметка на друго физическо лице или образувание в качеството на агент, попечител, пълномощник, подписващо лице, инвестиционен съветник или посредник, не се третира като ползвател на криптоактиви. В този случай като ползвател на криптоактиви се третира това друго лице или образувание.
(3) Когато законодателството относно мерките срещу изпирането на пари изисква проверка на идентификационните данни на клиент на търговец, на когото предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви извършва услуги, свързани със сделки по заплащане на стоки и услуги, доставчикът третира като ползвател на криптоактиви и съответния клиент по тези сделки.
(4) Информацията по чл. 142я2 се предоставя за ползватели на криптоактиви, които са лица от държава членка или партньорска юрисдикция.
(5) Информация по чл. 142я2 не се предоставя за ползвател на криптоактиви (изключено лице), който е:
1. образувание, чиито акции се търгуват регулярно на място за търговия на ценни книжа, или свързано образувание на образувание, чиито акции се търгуват регулярно на място за търговия на ценни книжа;
2. държавно образувание;
3. международна организация; 
4. централна банка;
5. финансова институция, различна от инвестиционно образувание по § 1а, т. 6, буква „б“ от Допълнителните разпоредби.
(6) Ползвател на криптоактиви се третира като ползвател, за когото се предоставя информация, считано от датата, на която е идентифициран като такъв съгласно процедурите за комплексна проверка по този раздел.

Процедури за комплексна проверка за ползватели на криптоактиви, които са физически лица
Чл. 142я4. (1) Когато установява взаимоотношения с ползвател на криптоактиви, който е физическо лице, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви трябва да получи декларация, въз основа на която да определи държавата или юрисдикцията, в която ползвателят е местно лице за данъчни цели, както и да потвърди достоверността на тази декларация въз основа на информацията, получена от него, включително всякакви документи, събрани в съответствие с процедурите за комплексна проверка на клиента.
(2) При промяна в обстоятелствата по отношение на ползвател на криптоактиви, който е физическо лице, поради която предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви узнае или има причина да знае, че първоначалната декларация е невярна или ненадеждна, той не може да я използва и трябва да получи нова валидна декларация или обяснения и документи, обосноваващи валидността на първоначалната декларация.

Процедури за комплексна проверка за ползватели на криптоактиви, които са образувания
Чл. 142я5. (1) Предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви извършва следните процедури за комплексна проверка за ползватели на криптоактиви, които са образувания:
1.	определяне дали даден ползвател на криптоактиви, който е образувание, е ползвател, за когото се предоставя информация; 
2.	определяне дали ползвателят на криптоактиви, който е образувание, различно от изключено лице или активно образувание, има едно или повече контролиращи лица, които са лица, за които се предоставя информация.
(2) За целите на ал. 1, т. 1, когато установява взаимоотношения с ползвател на криптоактиви, който е образувание, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви трябва да получи декларация, въз основа на която да определи държавата или юрисдикцията, в която ползвателят на криптоактиви е местно лице за данъчни цели, и да потвърди достоверността на тази декларация въз основа на информацията, получена от него, включително документи, събрани в съответствие с процедурите за комплексна проверка на клиента.
(3) Когато в декларацията по ал. 2 е посочено, че ползвателят на криптоактиви, който е образувание, не е местно лице за данъчни цели на нито една юрисдикция, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви може да използва мястото на действително управление или адреса на централното му управление, за да определи държавата или юрисдикцията, в която ползвателят на криптоактиви е местно лице за данъчни цели.
(4) Когато в декларацията по ал. 2 е посочено, че ползвателят на криптоактиви, който е образувание, е местно лице на държава членка или партньорска юрисдикция, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви го третира като ползвател, за когото се предоставя информация, освен ако въз основа на декларацията и на информацията, с която разполага или е публично достъпна, основателно определи, че е изключено лице.
(5) За целите на ал. 1, т. 2 предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви определя въз основа на декларация дали ползвателят на криптоактиви, който е образувание, различно от изключено лице, има едно или повече контролиращи лица, които са лица, за които се предоставя информация, освен ако не определи, че образуванието е активно образувание.
(6) За целите на ал. 1, т. 2, за да определи контролиращите лица на ползвател на криптоактиви, който е образувание, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви може да използва информацията, събрана и поддържана в съответствие с процедурите за комплексна проверка на клиента, при условие че тези процедури са в съответствие със Закона за мерките срещу изпирането на пари. Когато доставчикът не е задължен да прилага Закона за мерките срещу изпирането на пари, той трябва да прилага сходни по същество процедури за целите на определянето на контролиращите лица.
(7) За целите на ал. 1, т. 2 предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви трябва да използва декларация от ползвателя на криптоактиви, който е образувание, или от контролиращото лице, за да определи държавата или юрисдикцията, в която контролиращото лице е местно лице за данъчни цели, както и да потвърди достоверността на тази декларация въз основа на информацията, получена от него, включително всякакви документи, събрани в съответствие с процедурите за комплексна проверка на клиента.
(8) При промяна в обстоятелствата по отношение на ползвател на криптоактиви, който е образувание, поради която предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви узнае или има причина да знае, че първоначалната декларация е невярна или ненадеждна, той не може да използва първоначалната декларация и трябва да получи валидна декларация или обяснения и документи, обосноваващи валидността на първоначалната декларация.

Изисквания за валидност на декларациите
Чл. 142я6. (1) Декларация от ползвател на криптоактиви, който е физическо лице, или контролиращо лице, предоставена по реда на чл. 142я4 или чл. 142я5, е валидна само ако е подписана или е потвърдена по друг начин от тези лица, датата ѝ е най-късно датата на получаване и съдържа най-малко следната информация:
1. имена;
2. адрес по местоживеене;
3. всяка държава членка или юрисдикцията, на която е местно лице за данъчни цели;
4. данъчен номер, издаден от всяка държава членка или юрисдикция, в която лицето е лице, за което се предоставя информация;
5. дата и място на раждане.
(2) Декларация, предоставена по реда на чл. 142я5 от ползвател на криптоактиви, който е образувание, е валидна само ако е подписана или е потвърдена по друг начин от него, датата ѝ е най-късно датата на получаване и съдържа най-малко следната информация:
1. наименование;
2. адрес;
3. всяка държава членка или юрисдикция, на която е местно лице за данъчни цели;
4. данъчен номер, издаден от всяка държава членка или юрисдикция, в която лицето е лице, за което се предоставя информация;
5. информацията по ал. 1 за всяко контролиращо лице на ползвателя на криптоактиви, който е образувание, различно от изключено лице или активно образувание,  освен ако контролиращо лице я е предоставило в съответствие с ал. 1, както и позицията, въз основа на която лицето, за което се предоставя информация, е контролиращо лице по отношение на образуванието, ако това вече не е определено въз основа на процедурите за комплексна проверка на клиента;
6. информация относно критериите, на които образуванието отговаря, за да бъде третирано като активно образувание или изключено лице, когато е приложимо.
(3) Информация за данъчен номер не се събира, когато юрисдикцията, на която лицето, за което се предоставя информация, е местно лице за данъчни цели, не е издала такъв номер или не изисква събирането му.
(4) За целите на комплексната проверка по този раздел предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви:
1. когато е финансова институция, може да разчита на извършените процедури за комплексна проверка и получените декларации съгласно раздел IIIа;
2. може да използва декларация, която вече е събрана за други данъчни цели, при условие че тази декларация отговаря на изискванията на чл. 142я6.
(5) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви може да използва трето лице за изпълнението на задълженията за комплексна проверка. Независимо от изречение първо, отговорността за изпълнение на задълженията за комплексна проверка е на предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви.

Правила за ефективно прилагане и контрол
Чл. 142я7. (1) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите самостоятелно или координирано с компетентните органи на другите държави членки осъществява контрол за ефективното прилагане на правилата по този раздел.
(2) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите организира контролната дейност на агенцията, като може да възлага на оправомощени от него лица:
1. да извършват проверки на предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви за изпълнение на задълженията по този раздел;
2. да изискват документи и информация във връзка с изпълнението на процедурите за комплексна проверка и предоставянето на информацията;
3. да анализират качеството на предоставената информация;
4. да дават задължителни предписания, включително за отстраняване на установена непълнота или неточност на данните;
5. да извършват текущ контрол на основанията за регистрация на операторите на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2.
(3) Когато оператор на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2 не изпълни задължението за предоставяне на информация по чл. 142я2, изпълнителният директор на Националната агенция за приходите прекратява регистрацията му след две писмени напомняния. Регистрацията се прекратява не по-късно от изтичането на 90 дни, но не по-рано от изтичането на 30 дни след второто напомняне.
(4) В случаите по ал. 3 повторна регистрация на оператора на криптоактиви се допуска, при условие че операторът представи на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите декларация, че ще спазва изискванията за предоставяне на информация по този раздел и изпълни задълженията си за предоставяне на информация за предходни периоди.
(5) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите заличава оператор на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2 от централния регистър, поддържан от Европейската комисия, в следните случаи:
1. операторът на криптоактиви подаде уведомление, че вече няма ползватели, за които се предоставя информация в Европейския съюз;
2. не е подадено уведомление по т. 1, но има основание да се счита, че дейността на оператор на криптоактиви е прекратена;
3. операторът на криптоактиви престане да отговаря на условията по чл. 142я, ал. 2, т. 2;
4. регистрацията на оператора на криптоактиви е прекратена на основание ал. 3.
(6) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите уведомява Европейската комисия, когато има данни за оператор на криптоактиви по чл. 142, ал. 2, т. 2, който има ползватели, за които се предоставя информация, които са местни лица на държава членка, но не е регистриран в Европейския съюз.
(7) При неизпълнение на задължението за регистрация по 
чл. 142я1 или при прекратяване на регистрация по ал. 3 изпълнителният директор на Националната агенция за приходите подава искане до председателя на Софийския районен съд да постанови всички предприятия, предоставящи обществени електронни съобщителни мрежи и/или услуги, да спрат достъпа до съответната интернет страница или приложение до регистриране на оператора на криптоактиви в Република България или друга държава членка. За спирането и възстановяването на достъпа до интернет страницата или приложението се прилагат съответно чл. 143я12, ал. 7 и 9.
(8) Мярката по ал. 7 се предприема от изпълнителния директор на Националната агенция за приходите и когато е по инициатива на компетентен орган на друга държава членка и се извършват координирани действия на държавите членки за спиране на достъпа до съответната интернет страница или приложение на територията на Европейския съюз.
Правила за ефективно прилагане за предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви
Чл. 142я8. (1) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви не допуска осъществяването на сделки от ползвател на криптоактиви, който не предостави изискваната информация по чл. 142я4 - чл. 142я6 след изтичането на 60-дневен срок от първоначалното искане за информация, като отправи най-малко две писмени напомняния.
(2) Предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви съхраняват информация за предприетите действия за комплексна проверка и предоставяне на информация по този раздел, както и съхраняват документите и използваната информация за установяване статута на ползвателите на криптоактиви. Те съхраняват тази информация за срок, не по-кратък от 5 години и не по-дълъг от 10 години след края на календарната година, през която се предоставя информацията.
Списък на лицензираните доставчици на услуги за криптоактиви
Чл. 142я9. Комисията за финансов надзор и Българската народна банка предоставят на изпълнителния директор на Националната агенция по приходите списък на доставчиците на услуги за криптоактиви, които имат лиценз или потвърждение за предоставяне на услуги за криптоактиви съгласно Закона за пазарите на криптоактиви и Закона за кредитните институции, за съответната календарна година до 31 януари на следващата година.
Поверителност, разкриване и използване на информацията
Чл. 142я10. За поверителността, разкриването и използването на информацията, изпратена от компетентните органи на други държави членки и партньорски юрисдикции, както и за защита на личните данни се прилагат съответно чл. 143п и чл. 143п1.“
§ 13. В чл. 143з се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1:
а) в т. 3 думите „когато не попадат в обхвата на друг обмен на информация между държавите - членки на Европейския съюз“ се заменят с „различни от застрахователни договори с откупна стойност, за които се изисква предоставяне на информация съгласно раздел IIIа, при които обезщетенията се изплащат в случай на смърт на титуляря на полицата“;
б) създава се т. 8:
„8. доходи от дивиденти, изплатени на физически лица, с изключение на такива, за които се предоставя информация съгласно раздел IIIа.“
2. Създават се ал. 17-27:
„(17) Независимо от ал. 12, предварителни трансгранични данъчни становища, които се отнасят единствено за данъчните задължения на едно или повече физически лица, се обменят, когато:
1. сумата на сделката или поредицата от сделки по предварителното трансгранично данъчно становище надхвърля 
1 500 000 EUR, ако тази сума е посочена в предварителното трансгранично данъчно становище, или
2. в предварителното трансгранично данъчно становище се определя дали дадено лице е местно лице за данъчни цели в държавата членка, издала данъчното становище.
(18) За целите на ал. 17, т. 1 при поредица от сделки с различни стоки, услуги или активи размерът на предварителното трансгранично данъчно становище включва общата базова стойност. Стойностите не се сумират, ако едни и същи стоки, услуги или активи са предмет на няколко сделки.
(19) За целите на ал. 17, т. 2 обменът на информация на предварителни трансгранични данъчни становища, отнасящи се до физически лица, не включва становища относно данък при източника по отношение на доходите на чуждестранни лица от трудови правоотношения, директорски възнаграждения и пенсии.
(20) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите обменя с компетентните органи на държавите членки данни от информационната декларация по чл. 260я23, ал. 6 от Закона за корпоративното подоходно облагане, подадена от крайно предприятие майка или от определено да подава информация образувание, съгласно следните правила:
1. общият раздел на информационната декларация се предоставя на прилагащата държава членка, в която са разположени крайното образувание майка или съставните образувания на многонационална група предприятия;
2. общият раздел на информационната декларация, с изключение на частта относно обобщената информация, се предоставя на държавите членки, въвели само допустим национален допълнителен данък:
а)	в които са разположени съставни образувания на многонационална група предприятия (МГП);
б)	в които е разположено съвместно предприятие или член на група съвместни предприятия на МГП, ако с допустимия национален допълнителен данък се облагат съвместни предприятия в държавата членка;
в)	в които с допустимия национален допълнителен данък се облагат в държавата членка съставно образувание без юрисдикция или съвместно предприятие без юрисдикция на МГП;
3. един или повече раздели с информация по юрисдикции се предоставят на държави членки, които имат права на данъчно облагане съгласно Директива (ЕС) 2022/2523 на Съвета от 14 декември 2022 година за гарантиране на глобално минимално равнище на данъчно облагане на многонационалните групи от предприятия и големите национални групи в Съюза, (ОВ, L 328/1 от 22 декември 2022 г.), наричана по-нататък „Директива (ЕС) 2022/2523“, включително допустимия национален допълнителен данък, по отношение на държавите членки, за които се отнасят тези раздели.
(21) Независимо от ал. 20, т. 2, буква „в“, на юрисдикциите, прилагащи допустимо вторично облагане с допълнителен данък, коефициентът на които е равен на нула, се предоставя само частта от информационната декларация, в която се съдържа информация за разпределянето на вторичния допълнителен данък на съответната юрисдикция, а на прилагащата държава членка, в която е разположено крайното образувание майка, се предоставят всички раздели с информация по юрисдикции.
(22) Информацията по ал. 20 се обменя в стандартизиран електронен формат в срок до 3 месеца след изтичането на крайния срок за подаване на информационната декларация съгласно Закона за корпоративното подоходно облагане за съответния отчетен данъчен период. Когато информационната декларация е подадена след крайния срок, информацията се обменя в срок до 3 месеца след датата, на която е получена.
(23) Когато изпълнителният директор на Националната агенция за приходите установи, че в информационна декларация, изпратена от компетентен орган на друга държава членка по ал. 20 и 21, има явна грешка, той уведомява незабавно съответния компетентен орган. 
(24) Когато изпълнителният директор на Националната агенция за приходите е уведомен от компетентен орган на друга държава членка за явна грешка в изпратена от него информационна декларация по ал. 20 и 21, той предприема незабавно подходящи действия, за да получи коригирана информационна  декларация от съответното крайно образувание майка или от определено да подава информация образувание. Коригираната информационна декларация се обменя своевременно с компетентните органи на държавите членки, определени по реда на ал. 20 и 21.
(25) Когато изпълнителният директор на Националната агенция за приходите е получил уведомление от едно или повече съставни образувания, разположени в страната, че информационната декларация за тези съставни образувания е трябвало да бъде подадена от крайното образувание майка или от определено да подава информация образувание, разположено в друга държава членка, но това не е направено в срока по 
ал. 22, той уведомява своевременно другия компетентен орган, че информацията не е получена.
(26) Когато изпълнителният директор на Националната агенция за приходите е уведомен от компетентен орган на друга държава членка, че информационната декларация за едно или повече съставни образувания, разположени в другата членка, която е трябвало да бъде подадена от крайното образувание майка или от определено да подава информация образувание, разположено в Република България, не е получена, той установява незабавно причината за това. Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите уведомява компетентния орган на другата държава членка в срок до един месец от получаване на уведомлението за причините за неподаването и за очакваната дата на обмена, която не може да бъде по-късно от 3 месеца от датата на получаването на уведомлението за липсата на обмен.
(27) Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите обменя данни от информационната декларация по чл. 260я23, 
ал. 6 от Закона за корпоративното подоходно облагане, подадена от крайно предприятие майка или от определено да подава информация образувание, с компетентните органи на юрисдикции извън Европейския съюз, с които Република България има в действие специално споразумение за обмен на информационни декларации. Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите изготвя и публикува списък на юрисдикциите, с които обменя информация, на интернет страницата на агенцията.“
§ 14. Създава се чл. 143з1:
„Ефективно използване на данните от автоматичния обмен
Чл. 143з1. Изпълнителният директор на Националната агенция за приходите извършва периодичен преглед на процедурите и административната практика на агенцията, включително по отношение на обработката и интегрирането на данните в системите на агенцията, насърчаването на доброволното спазване на данъчното законодателство, извършването на оценка на риска, провеждането на контролни производства, за да се гарантира качеството и ефективното използване на информацията от автоматичния обмен по глава шестнадесета.“
§ 15. В чл. 143п се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 2:
а) в т. 1 думите „за данъци по чл. 143б, ал. 1 и ал. 2, т. 1 и на прилагане на законодателството в областта на тези данъци“ се заменят с „и прилагане на законодателството по отношение на данъците по чл. 143б, 
ал. 1, данък върху добавената стойност, други косвени данъци и мита, както и за прилагане на законодателството относно мерките срещу изпирането на пари“;
б) създава се нова т. 4:
„4. за всяка цел, която попада в обхвата на акт въз основа на 
чл. 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз, и да бъде предоставяна на компетентните органи, отговарящи за ограничителните мерки;“
в) досегашната т. 4 става т. 5 и в нея думите „т. 1-3“ се заменят с „т. 1-4“.
2. В ал. 3 думите „т. 1-3“ се заменят с „т. 1-4“.
3. В ал. 4 думите „т. 1-3“ се заменят с „т. 1-4“, а думите „ал. 2, 
т. 4“ се заменят с „ал. 2, т. 5“.
4. В ал. 5, в изречение първо накрая се поставя запетая и се добавя „т. 1-3“, а в изречение второ числото „10“ се заменя с „15“.
5. В ал. 6, в изречение второ числото „10“ се заменя с „15“.
6. В ал. 10 думите „ал. 2, т. 4“ се заменят с „ал. 2, т. 5“.
§ 16. В чл. 143п1:
1.	В ал. 2 след думите „по чл. 143я1“ съюзът „и“ се заменя със запетая, а след думите „чл. 143я6“ се добавя „и предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви по чл. 142я“.
2.	В ал. 4, в текста преди т. 1 след думите „по чл. 143я1“ съюзът „и“ се заменя със запетая, а след думите „по чл. 143я6“ се добавя „и предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви по 
чл. 142я“.
§ 17. В чл. 143с1 след думите „чл. 143з, ал. 1“ се добавя „и ал. 20“.
§ 18. В чл. 143я1, ал. 12, изречение първо думите „другите консултанти по данъчната схема или, ако не са му известни такива – данъчно задълженото лице, за задължението им да предоставят“ се заменят със „своя клиент - консултант или, при липса на такъв консултант, данъчно задълженото лице, за задължението му да предостави“.
§ 19. В чл. 143я3, в ал. 1 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В т. 1 след думата „консултантите“ се поставя запетая и се добавя „с изключение на освободените по чл. 143я1, ал. 10, т. 3“.
2.	В т. 4 думите „и общо описание на съответните стопански дейности или договорености“ се заменят с „описание на съответните договорености, както и всяка друга информация, която може да помогне за оценка на потенциалния данъчен риск“.
§ 20. В чл. 143я8 се правят следните допълнения:
1.	В ал. 1, т. 2 се създава буква „н“:
„н) идентификатора на услугата за идентификация и държавата членка или юрисдикцията на издаване, когато операторът на платформа използва пряко потвърждение на идентификационните данни на продавача и на мястото, където той е местно лице за данъчни цели, чрез услуга за идентификация, предоставена от държава членка или от Европейския съюз, съответно партньорска юрисдикция; в този случай не е необходимо да се предоставя информацията, посочена в букви „б“-„е“, за държавата членка или юрисдикцията на издаване на идентификатора на услугата за идентификация;“.
2.	Създава се ал. 4:
„(4) Операторът на платформа не е задължен да предоставя информацията, която е необходимо да бъде събрана по чл. 143я10, ал. 3 и 4, когато използва услуга за идентификация и разчита на пряко потвърждение от нея на идентификационните данни на продавача и държавата членка, съответно юрисдикцията, на която той е местно лице за данъчни цели. В този случай операторът на платформа предоставя името, идентификатора, съответно идентификаторите, на услугата за идентификация и всяка държава членка или юрисдикция на издаване.“
§ 21. В чл. 143я10 ал. 5 се отменя.
§ 22. В чл. 143я12, ал. 5 думите „изпраща искане до Европейската комисия да заличи оператор на платформа по чл. 143я6, ал. 3“ се заменят със „заличава оператор на платформа по чл. 143я7, ал. 2“, а думите „от нея“ се заменят с „от Европейската комисия“. 
§ 23. В чл. 143я13 ал. 2 се изменя така:
„(2) Операторите на платформа съхраняват информация за предприетите действия за комплексна проверка и предоставяне на информация по този раздел, както и документите и използваната информация за установяване статута на продавачите. Те съхраняват тази информация за срок, не по-кратък от 5 години и не по-дълъг от 10 години след края на календарната година, за която се предоставя информацията.“
§ 24. В глава двадесет и осма се създава чл. 278и:
„Неизпълнение на задължение от предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви или ползвател на криптоактиви
Чл. 278и. (1) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който не изпълни задължението си за предоставяне на информация по чл. 142я2, ал. 1-6 в срока по чл. 142я2, ал. 7, се наказва с глоба в размер от 3000 до 5000 евро - за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 5000 до 10 000 евро - за юридическите лица или едноличните търговци.
(2) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който не изпълни задължението си за предоставяне на информация по чл. 142я2, ал. 8, се наказва с глоба в размер от 500 до 
1500 евро – за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 1000 до 3000 евро - за юридическите лица или едноличните търговци.
(3) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който предостави непълна или невярна информация по 
чл. 142я2, ал. 1-6, се наказва с глоба - за физическите лица, в размер на 
100 евро за всеки ползвател на криптоактиви или контролиращо лице, за които не е предоставена информация или е предоставена непълна или невярна информация, или с имуществена санкция - за юридическите лица и едноличните търговци, в размер на 150 евро за всеки ползвател на криптоактиви или контролиращо лице, за които не е предоставена информация или е предоставена непълна или невярна информация.
(4) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който не извърши или наруши правилата за извършване на процедурите за комплексна проверка по чл. 142я4 или чл. 142я5, се наказва с глоба - за физическите лица, в размер на 100 евро за всеки ползвател или контролиращо лице, за които е извършено нарушение, или с имуществена санкция - за юридическите лица и едноличните търговци, в размер на 
150 евро за всеки ползвател или контролиращо лице, за които е извършено нарушение.
(5) Оператор на криптоактиви по чл. 142я, ал. 2, т. 2, който извършва дейност, без да е регистриран съгласно чл. 142я1, се наказва с глоба в размер от 3000 до 5000 евро - за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 5000 до 10 000 евро - за юридическите лица или едноличните търговци. Имуществената санкция или глобата се налагат независимо от прилагането на мярката по чл. 142я7, ал. 7.
(6) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който не изпълни задължението си по чл. 142я1, ал. 4, се наказва с глоба в размер от 300 до 1500 евро - за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 500 до 2000 евро - за юридическите лица и едноличните търговци.
(7) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който допусне осъществяването на сделки от ползвател на криптоактиви в нарушение на чл. 142я8, ал. 1, се наказва с глоба - за физическите лица, в размер на 100 евро за всеки ползвател или контролиращо лице, за които е извършено нарушение, или с имуществена санкция - за юридическите лица и едноличните търговци, в размер на 
150 евро за всеки ползвател или контролиращо лице, за които е извършено нарушение.
(8) Предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, който не съхранява информацията по чл. 142я8, ал. 2, се наказва с глоба в размер от 500 до 1500 евро - за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 1500 до 5000 евро - за юридическите лица или едноличните търговци.
(9) Ползвател на услуги за криптоактиви, който посочи неверни данни и обстоятелства в декларация по чл. 142я6, се наказва с глоба в размер от 1000 до 3000 евро - за физическите лица, или с имуществена санкция в размер от 1500 до 4000 евро - за юридическите лица или едноличните търговци.
(10) За нарушения по ал. 1 – 9, когато предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви или ползвател на криптоактиви е образувание, което не е юридическо лице, съответна част от имуществената санкция, предвидена за съответното нарушение, или глоба в размер на съответна част от имуществената санкция се налага на всеки попечител в случаите на тръст, на всеки съдружник в случаите на неперсонифицирано дружество или на всяко лице, заемащо равностойна или подобна позиция при друга правна договореност.
(11) При повторно нарушение по ал. 1 – 10 се налага глоба или имуществена санкция в двоен размер.“
§ 25. В Допълнителните разпоредби се правят следните изменения и допълнения:
1. В § 1:
а) точка 8 се изменя така:
„8. „Пазарна цена“ е цената, която би била договорена в сделка със съпоставими условия между независими лица при съпоставими обстоятелства.“
б) точка 10 се изменя така:
„10. „Методи за определяне на пазарните цени“ са:
а) методът на сравнимите неконтролирани цени;
б) методът на препродажбената цена;
в) методът на увеличената стойност;
г) методът на транзакционната нетна печалба;
д) методът на разпределената транзакционна печалба;
e) друг метод, използван от данъчно задължено лице при условия съгласно наредбата по изречение второ.
Редът и начините за прилагане на методите за определяне на пазарните цени се определят с наредба на министъра на финансите.“;
в) в т. 31, буква „в“ накрая се добавя „или дали физическо лице е местно лице за данъчни цели в държавата членка, издала становището“;
г) създават се т. 73-81:
„73. „Услуга за идентификация“ за целите на глава шестнадесета, раздел VIII е електронен процес, осигурен безплатно от държава членка, от Европейския съюз или от партньорска юрисдикция на оператор на платформа за целите на проверката на идентификационните данни на продавача, както и на мястото, където той е местно лице за данъчни цели.
74. „Клиент“ за целите на глава шестнадесета, раздел VII е всеки консултант или данъчно задължено лице, което получава услуги, включително помощ, съвети, консултации или насоки, от консултант, който е обвързан от задължение за професионална тайна във връзка с трансгранична данъчна схема.
75. „Прилагаща държава членка“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV е държава членка, която за даден отчетен данъчен период е въвела допустимо първично облагане с допълнителен данък и/или допустимо вторично облагане с допълнителен данък по смисъла на Директива 
(ЕС) 2022/2523.
76. „Държава членка, въвела само допустим национален допълнителен данък“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV е държава членка, която за отчетния данъчен период е въвела само допустим национален допълнителен данък по смисъла на § 1, т. 144 от Допълнителните разпоредби на Закона за корпоративното подоходно облагане.
77. „Многонационална група предприятия“ (МГП) за целите на глава шестнадесета, раздел IV е тази по § 1, т. 122 от Допълнителните разпоредби на Закона за корпоративното подоходно облагане.
78. „Съвместно предприятие“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV е това по чл. 260я8, ал. 1, т. 1 от Закона за корпоративното подоходно облагане.
79. „Общ раздел“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV е разделът от информационната декларация за допълнителния данък по 
чл. 260я23, ал. 6 от Закона за корпоративното подоходно облагане, който съдържа обща информация за многонационалната група предприятия като цяло, включително нейната корпоративна структура, и обобщена информация за прилагането на Директива (ЕС) 2022/2523.
80. „Раздели с информация по юрисдикции“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV са разделите на информационната декларация за допълнителния данък по чл. 260я23, ал. 6 от Закона за корпоративното подоходно облагане, които съдържат информация за подробното прилагане на допустимото първично облагане с допълнителен данък, допустимото вторично облагане с допълнителен данък и допустимия национален допълнителен данък по отношение на всяка юрисдикция, в която многонационалната група предприятия извършва дейност.
81. „Отчетен данъчен период“ за целите на глава шестнадесета, раздел IV е данъчният период, за който се подава информационна декларация по чл. 260я23, ал. 6 от Закона за корпоративното подоходно облагане.“
2. В § 1а:
а) в текста преди т. 1 накрая се добавя „и раздел IIIб“;
б) в т. 4, буква „а“ след думите „31 декември“ се добавя „(или на последния ден от отчетен финансов период за некалендарна година)“;
в) точка 5 се изменя така:
„5. „Депозитарна институция“ е всяко образувание, което:
а) приема влогове в рамките на обичайното извършване на банкова или подобна стопанска дейност, или
б) държи електронни пари или цифрови валути на централните банки в полза на клиенти.“;
г) в т. 6:
аа) в буква „а“, подбуква „вв“ след думите „финансови активи“ се поставя запетая и думите „или пари от името на други лица“ се заменят с „пари или криптоактиви, за които се предоставя информация, от името на други лица, като не включва предоставянето на услуги, при които се осъществяват обменни сделки за или от името на клиенти“;
бб) в буква „б“ след думите „финансови активи“ се добавя „или криптоактиви, за които се предоставя информация“;
вв) в изречение второ след думите „търговия с финансови активи“ се добавя „или с криптоактиви, за които се предоставя информация“;
гг) в изречение четвърто накрая се добавя „и активни образувания по т. 78, букви „б“-„д““.
дд) в изречение пето след абревиатурата „(FATF)” накрая се добавя „и законодателството относно мерките срещу изпирането на пари“;
д) в т. 7, буква „г“ след думите „ценни книжа“ се поставя запетая и се добавя „криптоактив, за който се предоставя информация“;
е) в т. 12, буква „а“ накрая се добавя „или дейност по поддържане на цифрови валути на централните банки за титуляри на сметки, които не са финансови институции, държавни образувания, международни организации или централни банки“;
ж) в т. 14 накрая се създават изречения четвърто и пето:
„Не се счита, че доход се използва в полза на частноправни субекти, ако те са бенефициери на държавна програма и дейностите по програмата се изпълняват в обществена полза с цел създаване на обществени блага или ако са свързани с администриране на етап от управлението. Независимо от горното, приема се, че доходът се използва в полза на частноправни субекти, ако той произтича от използването на държавно образувание за извършване на търговска дейност, като търговска банкова дейност, при която се предоставят финансови услуги.“;
з) в т. 24:
аа) в изречение първо думите „финансова институция при обичайното извършване на банкова дейност или подобна стопанска дейност“ се заменят с „депозитарна институция“;
бб) изречение второ се изменя така:
„Депозитната сметка включва и:
а) сума, държана от застрахователно дружество по договор с гарантирана инвестиция или подобно споразумение за изплащане или начисляване на съответна лихва;
б) сметка или условна сметка, която включва всички електронни пари, държани в полза на клиент; 
в) сметка, в която се държат една или повече цифрови валути на централни банки в полза на клиент.“;
и) в т. 31, буква „а“ след думите „към 31 декември 2015 г.“ се поставя запетая и се добавя „както и финансова сметка, поддържана от предоставяща информация финансова институция към 31 декември 2025 г., когато започне да се третира като финансова сметка, считано от 1 януари 2026 г.“, а думите „дата, различна от 31 декември 2015 г.“ се заменят с „различна дата“;
к) в т. 32:
аа) в изречение първо думите „освен когато тя е считана за съществуваща сметка по смисъла на т. 31, буква „б“ се заменят с „както и финансова сметка, открита на или след 1 януари 2026 г., когато започне да се третира като финансова сметка, считано от 1 януари 2026 г.“;
бб) в изречение трето след думите „различна от 1 януари 2016 г.“ се поставя запетая и се добавя „съответно 1 януари 2026 г.“ и се поставя запетая;
л) в т. 39:
аа) в буква „д“ се създава подбуква „дд“:
„дд) учредяване или увеличаване на капитала на дружество, при условие че сметката отговаря на следните изисквания:
ааа) сметката се използва изключително за внасяне на капитал, който трябва да се използва за целите на учредяването или увеличаването на капитала на дружество съгласно действащото законодателство;
ббб) всички суми, държани в сметката, са блокирани, докато предоставящата информация финансова институция не получи независимо потвърждение относно учредяването или увеличаването на капитала;
ввв) сметката се закрива или се преобразува в сметка на името на дружеството след учредяването или увеличаването на капитала;
ггг) всички възстановявания на суми в резултат от неуспешно учредяване или увеличаване на капитала, без таксите за доставчиците на услуги и подобни такси, се извършват единствено на лицата, които са внесли сумите; и
ддд) сметката е била открита преди по-малко от 12 месеца;“
бб) създава се нова буква „ж“:
„ж) депозитна сметка, която включва всички електронни пари, държани в полза на клиент, ако 90-дневната верижна средна обща наличност или стойност в края на деня по сметката за период от 
90 последователни дни не е надвишавало евровата равностойност на 10 000 USD за който и да е ден през календарната година или друг подходящ отчетен период;“
вв) досегашната буква „ж“ става буква „з“;
м) в т. 41, подточка 1, в букви „а“ и „б“ навсякъде думата „дружество“ се заменя с „образувание“;
н) в т. 50 след думите „МИП процедури“ се добавя „и „Процедури за комплексна проверка на клиента“ и навсякъде след думите „финансова институция“ се поставя запетая и се добавя „съответно предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви“;
о) в т. 52, буква „в“ думите „двете образувания“ се заменят със „за целите на глава шестнадесета, раздел IIIа, двете образувания“;
п) създават се т. 61-79:
„61. „Електронни пари“ е всеки продукт, който отговаря едновременно на следните условия:
а) е цифрово представяне на една фиатна валута;
б) е издаден при получаване на средства с цел извършване на платежни операции;
в) е представляван от вземане към издателя, деноминирано в същата фиатна валута;
г) е приет като плащане от физическо или юридическо лице, различно от издателя;
д) съгласно регулаторните изисквания, които са приложими за издателя, подлежи на обратно изкупуване по всяко време по номинална стойност за същата фиатна валута по искане на държателя на продукта.
Понятието „електронни пари“ не включва продукт, създаден единствено с цел улесняване на превод на средства от клиент към друго лице в съответствие с инструкциите на клиента. Продукт не е създаден единствено с цел улесняване на превода на средства, ако в обичайния ход на стопанската дейност на извършващото превода на средства образувание свързаните с този продукт средства са държани повече от 60 дни след получаването на инструкции за улесняване на превода, или, когато не са получени инструкции — свързаните с този продукт средства са държани повече от 60 дни след получаването на средствата.
62. „Фиатна валута“ е официалната валута на юрисдикция, емитирана от юрисдикция или от определената от нея централна банка или орган на парична политика, представлявана от физически банкноти или монети или от пари в различни цифрови форми, включително банкови резерви и цифрови валути на централните банки. Понятието включва също така пари на търговски банки и продукти за електронни пари.
63. „Цифрова валута на централна банка“ е всяка цифрова фиатна валута, емитирана от централна банка или от друг орган на парична политика.
64. „Криптоактив“ е цифрово представяне на стойност или право, което може да бъде прехвърляно и съхранявано електронно посредством технология на децентрализирания регистър или посредством друга подобна технология.
65. „Адрес на децентрализиран регистър“ е този съгласно определението в чл. 3, т. 18 от Регламент (ЕС) 2023/1113 на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 2023 г. относно информацията, придружаваща преводите на средства и прехвърлянията на определени криптоактиви и за изменение на Директива (ЕС) 2015/849.
66. „Криптоактив, за който се предоставя информация“ е всеки криптоактив, различен от цифрова валута на централна банка, електронни пари или криптоактив, за който предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви е определил по подходящ начин, че не може да се използва за платежни или инвестиционни цели.
67. „Обменна сделка“ е всеки:
а) обмен между фиатни валути и криптоактиви, за които се предоставя информация; и
б) обмен между една или повече форми на криптоактиви, за които се предоставя информация.
68. „Услуга за идентификация“ е електронен процес, осигурен безплатно от държава членка, от Европейския съюз или от юрисдикция на предоставяща информация финансова институция или от предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви за целите на проверката на идентификационните данни на титуляр на сметка, на ползвател на криптоактиви или на контролиращо лице, както и на мястото, където те са местни лица за данъчни цели.
69. „Услуги за криптоактиви“ са услуги за криптоактиви съгласно определението в чл. 3, пар. 1, т. 16 от Регламент (ЕС) 2023/1114, както и залагане и отдаване в заем.
70. „Сделка, за която се предоставя информация“ е:
а) всяка обменна сделка; и
б) всяко прехвърляне на криптоактиви, за които се предоставя информация.
71. „Сделка по заплащане на стоки и услуги, за която се предоставя информация“ е прехвърляне на криптоактиви, за които се предоставя информация, в замяна на стоки или услуги над равностойността в евро на 50 000 щатски долара.
72. „Прехвърляне“ по отношение на криптоактив е сделка, при която криптоактив, за който се предоставя информация, се прехвърля от или към адреса или сметката за криптоактиви на даден ползвател на криптоактиви, различни от поддържаните от предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви от името на същия ползвател на криптоактиви, когато въз основа на данните, с които разполага към момента на сделката, предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви не може да определи, че сделката представлява обменна сделка.
73. „Съществуващ ползвател на криптоактиви, който е физическо лице или образувание“ е ползвател на криптоактиви - физическо лице или образувание, който към 31 декември 2025 г. има установени взаимоотношения с предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви.
74. „Лице от държава членка или партньорска юрисдикция“ означава физическо лице или образувание, което е местно лице на държава членка, включително Република България, или партньорска юрисдикция съгласно данъчното й законодателство, или наследствената маса на починало лице, което е било местно лице на държава членка или партньорска юрисдикция. Неперсонифицирани дружества и други аналогични правни договорености, които не са местни лица за данъчни цели, се третират като местни лица на юрисдикцията, на чиято територия се намира действителното им управление.
75. „Партньорска юрисдикция“ е всяка юрисдикция извън Европейския съюз, с която Република България има действащо споразумение, предвиждащо автоматичен обмен на информация за криптоактиви по чл. 142я2.
76. „Квалифицирана юрисдикция“ за целите на глава шестнадесета, раздел IIIб е юрисдикция извън Европейския съюз, която има действащо специално споразумение с компетентните органи на всички държави членки и те са определени като юрисдикции, за които се предоставя информация, в списък, публикуван от тази юрисдикция.
77. „Специално споразумение“ за целите на глава шестнадесета, раздел IIIб е действащо споразумение между компетентните органи на държава членка и юрисдикция извън Европейския съюз, по силата на което се изисква автоматичен обмен на информация, еквивалентна на посочената в чл. 142я2. Еквивалентността на информацията се потвърждава с акт за изпълнение на Европейската комисия по мотивирано искане на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите, на компетентен орган на друга държава членка или по инициатива на Европейската комисия.
78. „Активно образувание“ е всяко образувание, което отговаря на поне един от следните критерии:
а) по-малко от 50 на сто от брутния доход на образуванието за предходната календарна година или друг подходящ отчетен период е пасивен доход и по-малко от 50 на сто от активите, държани от образуванието през предходната календарна година или друг подходящ отчетен период, са активи, които генерират или се държат с цел генериране на пасивен доход; пасивният доход включва дивиденти, лихви или друг приравнен на лихви доход, доход от наем, авторски и лицензионни възнаграждения, анюитети, печалби от разпореждане с финансови активи, търговия с чуждестранна валута, нетен доход от суап и суми, получени по застрахователен договор с откупна стойност;
б) дейностите на образуванието се състоят в държане (изцяло или частично) на акции или дялове в, или предоставянето на финансиране и услуги на, едно или повече дъщерни дружества, които извършват сделки или стопанска дейност, различни от тези на финансова институция, с изключение на случаите, когато образуванието не отговаря на условията за този статус, тъй като функционира (или се представя) като инвестиционен фонд (фонд за дялово инвестиране, фонд за рисково инвестиране, фонд за изкупуване на задлъжнели предприятия и други) или инвестиционен инструмент, чиято цел е придобиване или финансиране на дружества и участие в тези дружества като капиталов актив за инвестиционни цели;
в) образуванието не е извършвало и не извършва стопанска дейност, но инвестира в активи с намерението да развива стопанска дейност, различна от тази на финансова институция, за срок до 24 месеца от датата на първоначалното му създаване;
г) образуванието не е било финансова институция през последните пет години и е в процес на ликвидация на своите активи или се реорганизира с намерението да продължи или да започне отново извършването на стопанска дейност в област, различна от тази на финансова институция;
д) образуванието извършва преимуществено сделки за финансиране и хеджиране със или за свързани образувания, които не са финансови институции, и не предоставя услуги по финансиране или хеджиране на други образувания, които не са свързани образувания, при условие че групата от тези свързани образувания извършва преимуществено стопанска дейност, различна от тази на финансова институция; или
е) образувание, което отговаря на следните условия:
аа) създадено е и извършва дейност в юрисдикция, на която е местно лице, изключително за религиозни, благотворителни, научни, художествени, културни, спортни или образователни цели, или е професионална организация, съюз на предприемачи, търговска камара, работническа организация, земеделска или градинарска организация, гражданско обединение или организация, чиято основна дейност е насочена към повишаване на социалното благосъстояние;
бб) освободено е от облагане с подоходен данък в юрисдикцията, на която е местно лице;
вв) няма акционери или членове, които притежават материален интерес в неговия доход или активи;
гг) учредителните документи на образуванието или законодателството на юрисдикцията, на която е местно лице за данъчни цели, не допускат доход или активи на образуванието да бъдат разпределени или предоставени в полза на частноправен субект или на образувание, което не е създадено с благотворителна цел, освен когато то извършва благотворителната си дейност или плаща разумно възнаграждение за предоставени услуги или за закупуване на имущество на пазарни цени;
дд) учредителните документи на образуванието или законодателството на юрисдикцията, на която е местно лице, изискват при ликвидация или прекратяване всички негови активи да бъдат разпределени в полза на държавно образувание или на друга организация с нестопанска цел или да бъдат наследени от юрисдикцията, на която е местно лице.
79. „Клон“ за целите на глава шестнадесета раздел IIIб, е подразделение, предприятие или офис на предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви, които съгласно правилата на съответната юрисдикция се считат за клон или са уредени по друг начин отделно от другите офиси, подразделения или клонове на предоставящия информация доставчик на услуги за криптоактиви. Всички подразделения, предприятия или офиси на предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви в една юрисдикция се считат за един клон.“
3. В § 2б след думите „(OB, L 204/46 от 26 юни 2020 г.)“ съюзът „и“ се заменя със запетая и накрая се добавя „на Директива (ЕС) 2023/2226 на Съвета от 17 октомври 2023 година за изменение на Директива 2011/16/ЕС относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане (OB, L от 24 октомври 2023 г.) и на Директива 
(ЕС) 2025/872 на Съвета от 14 април 2025 година за изменение на Директива 2011/16/ЕС относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане (OB, L от 6 май 2025 г.)“.
§ 26. В Закона за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс (ДВ, бр. 94 от 2015 г.), в § 57, т. 3 от Преходните и заключителните разпоредби накрая се добавя „съгласно Закона за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс (ДВ, бр. 94 от 2015 г.)“.
Преходни и заключителни разпоредби
§ 27. Данните по § 4, т. 1, букви „б“ и „г“ относно чл. 142б, ал. 1, т. 2 и 9 се предоставят за сметки, поддържани към 31 декември 2025 г., за отчетните периоди 2026 и 2027 г., само в случай че са налични в електронните записи на предоставящата информация финансова институция, в които е възможно търсене.
§ 28. Първата информация по чл. 142я2 за ползватели на услуги за криптоактиви, които са местни лица на държава членка, включително на Република България, се предоставя от предоставящи информация доставчици на услуги за криптоактиви на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите и се обменя с компетентните органи на държавите членки за периоди, започващи от 1 януари 2026 г.
§ 29. Първата информация по чл. 142я2 за ползватели на услуги за криптоактиви, които са местни лица на партньорски юрисдикции, се предоставя от предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите и се обменя с компетентните органи на съответните партньорски юрисдикции след влизането в действие на споразумение, предвиждащо автоматичен обмен на информация, предоставяна от предоставящи информация доставчици на услуги за криптоактиви, по което Република България е страна, за периодите, предвидени в него.
§ 30. До 1 януари 2027 г. предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви прилагат процедурите за комплексна проверка по чл. 142я4 за съществуващи ползватели на криптоактиви, които са физически лица или образувания, с които към 31 декември 2025 г. имат установени взаимоотношения.
§ 31. (1) Първият отчетен данъчен период, за който се обменя информацията по чл. 143з, ал. 20, е данъчният период, определен съгласно § 30 от Преходните и заключителните разпоредби на Закона за държавния бюджет на Република България за 2025 г.
(2) Първият отчетен данъчен период, за който се обменя информацията по чл. 143з, ал. 20 с държавите членки, избрали да не прилагат първично или вторично облагане с допълнителен данък съгласно чл. 50, параграф 1 от Директива (ЕС) 2022/2523, е първият данъчен период след изтичането на срока на направения избор, за който се подава информационна декларация.
(3) Първият отчетен данъчен период, за който се обменя информацията по чл. 143з, ал. 20 с държавите членки, избрали да не прилагат първично или вторично облагане с допълнителен данък съгласно чл. 50, параграф 1 от Директива (ЕС) 2022/2523, но избрали да прилагат допустим национален допълнителен данък съгласно чл. 11, параграф 1 от тази директива, е първият данъчен период, през който се прилага допустимият национален допълнителен данък.
(4) Информацията по ал. 1-3 за първия отчетен данъчен период се обменя в срок до 6 месеца след крайния срок за подаване на информационната декларация, но не по-рано от 1 декември 2026 г.
§ 32. В Закона за данъците върху доходите на физическите лица (обн., ДВ, бр. 95 от 2006 г.; изм., бр. 52, 64 и 113 от 2007 г., бр. 28, 43 и 106 от 2008 г., бр. 25, 32, 35, 41, 82, 95 и 99 от 2009 г., бр. 16, 49, 94 и 100 от 2010 г., бр. 19, 31, 35, 51 и 99 от 2011 г., бр. 40, 81 и 94 от 2012 г., бр. 23, 66, 100 и 109 от 2013 г., бр. 1, 53, 98, 105 и 107 от 2014 г., бр. 12, 22, 61, 79 и 95 от 2015 г., бр. 32, 74, 75, 97 и 98 от 2016 г., бр. 58, 63 и 97 от 2017 г., бр. 15, 98, 102 и 105 от 2018 г., бр. 24, 79, 96 и 101 от 2019 г., бр. 14, 18, 28, 38, 60 и 104 от 2020 г., бр. 14 от 2021 г., бр. 14, 17, 52, 100 и 102 от 2022 г., бр. 102 и 106 от 2023 г., бр. 70 от 2024 г., бр. 26, 54, 97 и 113 от 2025 г. и бр. 30 от 2026 г.), в чл. 73а, ал. 1 след думите „недвижимо имущество“ се поставя запетая и се добавя „доходите от дивиденти, с изключение на такива, за които се предоставя информация съгласно глава шестнадесета, раздел IIIа от Данъчно-осигурителния процесуален кодекс“.
Законът е приет от 52-ото Народно събрание на ………..…... 
2026 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.
ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

МИХАЕЛА ДОЦОВА

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс

1.	Причини, които налагат приемането на законопроекта
Законопроектът за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс предлага въвеждането в българското законодателство на Директива (ЕС) 2023/2226 на Съвета от 17 октомври 2023 година за изменение на Директива 2011/16/ЕС относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане (Директива (ЕС) 2023/2226) и на Директива (ЕС) 2025/872 на Съвета от 
14 април 2025 година за изменение на Директива 2011/16/ЕС относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане (Директива (ЕС) 2025/872). По този начин Република България изпълнява ангажимента си като държава - членка на Европейския съюз, да приеме мерки на национално ниво за постигане на целите на директивите на ЕС.
•	Основна цел на Директива (ЕС) 2023/2226 е противодействие на укриването на данъци и отклонението от данъчно облагане и усъвършенстване на правилата за прозрачност в данъчната област чрез подобряване на функционирането на административното сътрудничество между държавите членки. Повишаването на прозрачността в данъчната област и борбата срещу укриването на данъци и отклонението от данъчно облагане са сред политическите приоритети на Европейския съюз с оглед на създаването на по-единен и по-справедлив общ пазар.
Въпреки значителните подобрения в областта на обмена на информация, регламентиран в Директива 2011/16/ЕС на Съвета от 
15 февруари 2011 г. относно административното сътрудничество в областта на данъчното облагане и последващите изменения в нея, практиката показва, че все още съществува необходимост от подобряване на съществуващите разпоредби, свързани с всички видове автоматичен обмен на информация. Областите, в които са констатирани слабости, са липсата на специални разпоредби, обхващащи електронните пари, цифровите валути на централните банки, криптоактивите, трансграничните данъчни становища за лица с висока нетна стойност на активите и липсата на яснота относно мерките за ефективно прилагане на правилата.
Отстраняването на съществуващите недостатъци в Директива (ЕС) 2023/2026 и прецизирането в тази връзка на националните законодателства на държавите членки по еднозначен начин ще гарантират правна сигурност и яснота на правилата в областта на административното сътрудничество и обмена на информация.
През последните години значението на пазара на криптоактиви нарасна и той съществено и бързо увеличи капитализацията си. Появата на алтернативни средства за разплащане и инвестиции като криптоактивите създава значителни рискове за отклонение от данъчно облагане поради липсата на данъчна прозрачност. Това се дължи на обстоятелството, че криптовалутите не са включени понастоящем в обхвата на обмена на информация, като същевременно доставчиците на услуги за криптоактиви не са задължени да предоставят информация за придобитите активи или печалби от своите клиенти пред данъчните органи. Това създава потенциален риск данъчно задължените лица да не декларират в пълен размер реализираните от тях доходи.
Създаването на единни правила за предоставянето на информация, приложими за всички държави членки, ще гарантира ефективното и последователното им прилагане, ще бъдат наложени едни и същи изисквания за предоставяне на информация от всички доставчици на услуги за криптоактиви, които попадат в обхвата на правилата, а обменът на предоставената информация ще позволи на данъчните администрации да получават пълен обем от информация относно притежанието и получените доходи от криптоактиви. Обменената информация между компетентните органи на държавите членки, съответно предоставената от доставчиците на услуги за криптоактиви информация, ще подпомогне данъчните органи при установяването на дължимите данъци, особено в случаите, когато обменните сделки са с измерение извън една юрисдикция. Предоставяната и обменяната със съответните юрисдикции информация ще даде възможност на компетентните органи да установяват дължимите данъци въз основа на вярна и пълна информация. Прилагането на еднозначни правила за всички държави членки може в по-голяма степен да гарантира ефективността на системата за обмен на информация и административно сътрудничество в сравнение със самостоятелни инициативи на държавите членки.
•	С Директива (ЕС) 2025/872 се създават практическите правила за автоматичния обмен на данни от информационната декларация за допълнителния данък съгласно правилата на Директива (ЕС) 2022/2523 на Съвета от 15 декември 2022 г. за гарантиране на глобално минимално равнище на данъчно облагане на многонационалните групи предприятия и големите национални групи в ЕС, както и се въвежда единен формат на декларацията.
Директива (ЕС) 2022/2523 е въведена в Закона за корпоративното подоходно облагане (ЗКПО) и има за цел да гарантира, че големите многонационални групи предприятия (МГП) плащат минимален ефективен размер на данъка върху печалбата във всяка юрисдикция, в която извършват дейност. Правното основание за подаване на информационната декларация и кръгът на задължените лица/образувания са регламентирани в чл. 260я23 от ЗКПО. Информационната декларация се подава по електронен път по ред и във формат, утвърдени със заповед на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите (НАП), която се публикува на интернет страницата на НАП. В ЗКПО са предвидени и категориите данни, които МГП следва да подадат пред НАП.
Правилата в Директива (ЕС) 2025/872 осигуряват функционираща, ясна и хармонизирана рамка по отношение на обмена на данни от информационната декларация за допълнителния данък между компетентните органи за целите на Директива (ЕС) 2022/2523.
Въвеждането на единни правила, приложими във всички държави членки, ще създаде правна сигурност и яснота за МГП и данъчните администрации. Този подход има няколко предимства: правната рамка за подаване и обмен на информация между компетентните органи ще бъде изцяло приведена в съответствие в държавите членки, което ще облекчи изискванията за деклариране за МГП; обменът на информация ще бъде подпомогнат от обща ИТ инфраструктура; единното прилагане на равнището на ЕС би дало на данъкоплатците правна сигурност по отношение на задълженията им за подаване на декларации и правилата за обмен на информация между компетентните органи.
•	През 2024 г. в хода на техническата проверка в областта на облагането на многонационалните предприятия, осъществявана от Работна група 6 към Комитета по фискални въпроси на ОИСР, към България са отправени препоръки в процеса на разглеждане и одобряване на кандидатурата на страната за членство в Организацията. Препоръките имат за цел привеждане в по-голяма степен на националното законодателство в съответствие със стандартите на ОИСР по отношение на облагането на многонационалния бизнес и доближаване до най-добрите практики в тази област. На първо място, съгласно препоръките България следва да подобри правната рамка чрез привеждане на дефиницията за пазарна цена, предвидена в § 1, т. 8 от Допълнителните разпоредби на ДОПК, в съответствие с Ръководството по трансферно ценообразуване за мултинационални предприятия и данъчни администрации на ОИСР (Ръководството на ОИСР), както и с разпоредбата на чл. 71а, ал. 1 от ДОПК, въведена през 2019 г. в изпълнение на препоръките по Мярка 13 „Документация за трансферно ценообразуване и отчети по държави“ от Плана BEPS (Base Erosion and Profit Shifting) относно прилагане на мерки срещу свиването на данъчната основа и прехвърлянето на печалби на ОИСР/Г20 от 2013 г.
На второ място, по препоръка на ОИСР България следва да отстрани празнота в нормативната уредба чрез предвиждане на възможност данъчно задължено лице да използва метод за определяне на пазарните цени, който не е изрично предвиден в ДОПК до този момент, когато това става по ред и начин, съобразени с насоките, съдържащи се в Ръководството на ОИСР, и по-специално в § 2.9 от него.
Правилата на Директива (ЕС) 2023/2226 и на Директива 
(ЕС) 2025/872 следваше да бъдат въведени в националното законодателство до 31 декември 2025 г. На 30 януари 2026 г. Европейската комисия изпрати официално уведомително писмо за образуване на процедури за нарушение № 2026/0018 и № 2026/0021 за неуведомяване в срок за транспонирането на Директива (ЕС) 2023/2226 и на Директива (ЕС) 2025/872.
2.	Целите, които се поставят със законопроекта
•	Привеждане на националното законодателство в съответствие с правото на Европейския съюз.
•	Повишаване на данъчната прозрачност по отношение на криптоактивите и електронните пари и подобряване на административното сътрудничество чрез обмен на получената информация между компетентните органи.
•	Предотвратяване на отклонението от данъчно облагане и укриването на данъци чрез използването на механизми за обмен на информация за ползватели на криптоактиви, които извършват обменни сделки, както и на данни от информационната декларация по чл. 260я23, 
ал. 6 от ЗКПО.
•	Повишаване на фискалната дисциплина, насърчаване на лицата към доброволно спазване на данъчното законодателство и въздържане от укриване на данъци и отклонение от данъчно облагане.
•	Изпълнение на изискванията за членство в ОИСР чрез постигане на съответствие с препоръките на Работна група 6 към Комитета по фискални въпроси.
•	Повишаване на правната сигурност и улесняване на доброволното спазване на правилата за трансферно ценообразуване при сделки с трансграничен характер.
3.	Същност на предложените промени
В съответствие с изискванията на Директива (ЕС) 2023/2226 и на Директива (ЕС) 2025/872 със Законопроекта за изменение и допълнение на ДОПК се подобрява цялостната уредба на обмена на информация и административното сътрудничество и се разширява обхватът на автоматичния обмен на информация, като се включва и информацията, предоставяна от доставчиците на услуги за криптоактиви и дружествата за електронни пари, както и данни от информационната декларация по 
чл. 260я23, ал. 6 от ЗКПО. Законопроектът също така съдържа предложения в изпълнение на препоръките на Работна група 6 към Комитета по фискални въпроси на ОИСР.
•	Обхватът на автоматичния обмен на информация в ДОПК се разширява, като се включва и информация, предоставяна от предоставящи информация доставчици на услуги за криптоактиви за ползватели, които сключват обменни сделки с криптоактиви.
За да бъде обменена между компетентните органи на държавите членки, информацията следва да бъде предоставена от предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви. Информацията се отнася за ползватели, които извършват обменни сделки с криптоактиви и които са местни лица на Република България или на друга държава членка.
Пред изпълнителния директор на НАП, който е компетентен орган за Република България, информация следва да подава доставчик на услуги за криптоактиви, за когото е издаден лиценз или потвърждение за предоставяне на услуги за криптоактиви от Комисията за финансов надзор (КФН) съгласно чл. 14, ал. 2 и 3 от Закона за пазарите на криптоактиви, съответно има лиценз от Българската народна банка (БНБ) съгласно чл. 2, ал. 2, т. 19 от Закона за кредитните институции. Задължение да подава информация има и оператор на криптоактиви, който не попада в обхвата на Регламент (ЕС) 2023/1114 на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 2023 година относно пазарите на криптоактиви и за изменение на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 1095/2010 и на директиви 2013/36/ЕС и (ЕС) 2019/1937, съответно за него не е възникнало задължение за лицензиране от КФН или БНБ, но извършва услуги за криптоактиви, които са в обхвата на законопроекта, по отношение на ползватели на криптоактиви, установени в ЕС. Въвеждането на тази категория лица, които ще предоставят информация за криптоактиви, без да са лицензирани от КФН или БНБ, е свързано с по-широкия обхват на глобалния стандарт за автоматичен обмен на информация по данъчни въпроси на ОИСР съгласно Рамката за предоставяне на информация за криптоактиви (CARF) по отношение на задължените лица и услугите за криптоактиви в сравнение със същото понятие, предвидено в Регламент (ЕС) 2023/1114. Също така в тази категория попадат чуждестранни оператори от трети юрисдикции, които имат ползватели на криптоактиви, които са местни лица на ЕС. Поради това въвеждането на тази категория лица е от значение само за целите на обмена на информация и не засяга изпълнението на задълженията на доставчиците на услуги за криптоактиви съгласно Регламент (ЕС) 2023/1114.
Операторите на криптоактиви следва да се регистрират и да предоставят информация в една държава членка, за да изпълнят задълженията си за предоставяне на информация. Когато оператор на криптоактиви е местно лице на България или е учреден съгласно българското законодателство, или има място на управление в страната, или обичайно извършва дейност в страната, или действа чрез клон, той следва да се регистрира в България пред изпълнителния директор на НАП и се третира като предоставящ информация доставчик на услуги за криптоактиви за целите на обмена на информация съгласно българския закон. Когато отговаря на посочените условия и в друга държава членка, операторът избира държавата, в която се регистрира.
С цел да се насърчи административното сътрудничество с юрисдикции извън ЕС и да се избегне многократното предоставяне на информация доставчиците на услуги за криптоактиви, които се намират в юрисдикции извън Европейския съюз и предоставят услуги на ползватели на криптоактиви в ЕС, могат да предоставят информация за тези ползватели на криптоактиви, на данъчните органи на юрисдикцията, където са установени, когато предоставяната информация съответства на информацията, изисквана в съответствие с директивата, и доколкото съществува ефективен обмен на информация между тази юрисдикция извън ЕС и държавите членки.
Със законопроекта се определят процедурите за комплексна проверка, които трябва да прилагат предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви, за да идентифицират своите клиенти,  изискванията за предоставяне на информация, както и правилата за ефективно прилагане.
Законопроектът предвижда конкретните данни, които предоставящият информация доставчик на услуги за криптоактиви трябва да събере за ползвател на криптоактиви, за когото се предоставя информация – за самоличността на ползвателя, адрес, държавата членка, на която е местно лице, данъчен идентификационен номер, данни за обменните сделки с криптоактиви и др. Доставчикът трябва да получи декларация, въз основа на която да определи държавата или юрисдикцията, в която ползвателят е местно лице за данъчни цели, както и да потвърди достоверността на тази декларация въз основа на информацията, получена от него, включително всякакви документи, събрани в съответствие с процедурите за комплексна проверка на клиента. По отношение на ползвателите на услуги за криптоактиви, които са образувание, в допълнение към получаването на декларация трябва да се извърши проверка и кои са контролиращите ги лица, както и дали те са лица, за които се предоставя информация. При промяна в обстоятелствата по отношение на ползвател на криптоактиви, поради която доставчик узнае или има причина да знае, че първоначалната декларация е невярна или ненадеждна, той не може да използва първоначалната декларация и трябва да получи валидна декларация или обяснения и документи, обосноваващи валидността на първоначалната декларация.
Предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви следва да предоставят предвидената в закона информация на изпълнителния директор на Националната агенция за приходите в срок до 30 юни на годината, следваща календарната година, за която се предоставя информация. Информацията се обменя с компетентния орган на държавата членка, в която ползвателите на услуги за криптоактиви са местни лица за данъчни цели, в срок до 9 месеца след края на календарната година, за която се предоставя информация, като се използва стандартизиран формат. Автоматичният обмен на информация ще се извършва по електронен път посредством общата комуникационна мрежа на Европейския съюз (CCN).
Със законопроекта се предлагат също правила за ефективно прилагане и контрол с цел да се гарантира изпълнението на задълженията за предоставяне на информация и извършване на процедурите за комплексна проверка от страна на предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви, както и специални правила за контрола на дейността на операторите на криптоактиви, регистрирани в Република България или в друга държава членка, които имат задължение да предоставят информация за ползватели на криптоактиви. В съответствие с Директива (ЕС) 2023/2026 и аналогично на правилата за обмена на информация, предоставяна от оператори на цифрови платформи, регламентирани в ДОПК, законопроектът предлага по искане на компетентния орган председателят на Софийския районен съд или оправомощен от него заместник-председател да постанови блокиране на достъпа до съответната интернет страница или до приложение за регистриране на оператора на криптоактиви в Република България или в друга държава членка. Тази мярка може да бъде наложена по инициатива на компетентния орган или координирано с другите държави членки.
Предвиждат се и административнонаказателни разпоредби за неизпълнение на задължения, свързани с обмена на информация за криптоактиви, които са в значителен размер предвид изискването на Директива (ЕС) 2023/2226 тези санкции да бъдат ефективни, пропорционални и възпиращи.
Законопроектът за изменение и допълнение на ДОПК е съобразен и с Международните стандарти за автоматичен обмен на информация по данъчни въпроси – Рамка за предоставяне на информация за криптоактиви (CARF) и изменение на Общия стандарт за предоставяне на информация от 2023 г. (CRS 2.0). По правилата на новия раздел IIIб в глава шестнадесета ще се осъществява обмен на информация и с партньорски юрисдикции, с които Република България има действащо споразумение, предвиждащо обмен на информация за криптоактиви. Подобно споразумение е Многостранното споразумение между компетентните органи за автоматичен обмен на информация съгласно Рамката за предоставяне на информация за криптоактиви. Списъкът с партньорски юрисдикции, за които Република България ще изпраща информация, ще се публикува на интернет страницата на НАП.
•	Със законопроекта се предлага разширяване на обхвата на автоматичния обмен на информация за финансови сметки. Съгласно действащата уредба за продуктите за електронни пари и цифровите валути на централните банки липсва задължение за предоставяне на информация, тъй като те не представляват пари, държани в депозитни сметки или във финансови активи по смисъла на действащите дефиниции. В тази връзка със законопроекта се предлага електронните пари и цифровите валути на централните банки да бъдат включени в обхвата на обмена на информация за финансови сметки, а дружествата за електронни пари да се включват в дефиницията за финансови институции в ДОПК. По този начин значително ще се разшири обемът на обменяните данни, като се включат 
по-иновативни финансови инструменти, които до този момент са били извън обхвата на автоматичния обмен.
Промените както в директивата, така и в законопроекта са в съответствие с промените в Общия стандарт за предоставяне на информация (Common Reporting Standard/CRS 2.0) на ОИСР. Понятията, използвани в законопроекта за „финансова институция“, „депозитарна институция“ и „депозитна сметка“, следват стандарта на ОИСР и директивите на ЕС в областта на административното сътрудничество. Те имат самостоятелно значение единствено за целите на автоматичния обмен на информация и не засягат правната природа на съответните институти по секторното законодателство.
•	Разширява се обхватът на доходите, предмет на автоматичен обмен на информация, като към съществуващите категории (трудови и директорски възнаграждения, животозастрахователни продукти, пенсии, доходи и собственост на недвижимо имущество, авторски и лицензионни възнаграждения) се добавят и дивиденти, които не са държани в попечителска сметка. Добавянето на тези доходи в обхвата на обмена на информация има за цел ограничаване на случаите на укриване на данъци и отклонение от данъчно облагане.
•	Разширява се обхватът на автоматичния обмен на информация за трансгранични данъчни становища и предварителни споразумения за ценообразуване, като в обменяната информация се включват и физически лица с висока нетна стойност на имуществото. Промяната ще създаде повече прозрачност по отношение на доходите на тези лица.
•	Създава се задължение на изпълнителния директор на НАП да извършва периодичен преглед на процедурите и административната практика на агенцията по отношение на използването на информацията, обменяна по линия на административното сътрудничество. Целта е да се гарантира обработката и интегрирането на данните в системите на агенцията, насърчаването на доброволното спазване на данъчното законодателство, извършването на оценка на риска, провеждането на контролни производства, като по този начин ще се повиши ефективното използване на информацията от автоматичния обмен и качеството на обменяните данни.
•	В съответствие с правилата на Директива (ЕС) 2025/872 в Законопроекта за изменение и допълнение на ДОПК се урежда автоматичният обмен на данни от информационните декларации в рамките на Европейския съюз.
Общото правило е, че се обменят информационни декларации, подадени от съставни образувания, които са крайно предприятие майка или определено предоставящо информация образувание. Информационните декларации се изпращат на компетентните органи на други държави членки в тяхната цялост или част от тях в съответствие със специфични правила за разпределение:
-	общият раздел на информационната декларация се предоставя на прилагащата държава членка, в която са разположени крайното образувание майка или съставните образувания на МГП;
-	общият раздел на информационната декларация с изключение на частта относно обобщената информация се предоставя на държавите членки, въвели само допустим национален допълнителен данък и в които са разположени съставни образувания на МГП, съвместни предприятия или член на група съвместни предприятия на МГП или където с допустимия национален допълнителен данък се облагат съставни образувания или съвместни предприятия без юрисдикция;
-	раздели с информация по юрисдикции се предоставят на държавите членки, които имат права на данъчно облагане съгласно Директива (ЕС) 2022/2523.
Въведени са разпоредби относно сътрудничеството между компетентните органи при корекции, както и за осигуряване на спазването и прилагането на правилата по отношение на информационната декларация за допълнителния данък.
•	В изпълнение на препоръките на Работна група 6 към Комитета по фискални въпроси на ОИСР дефиницията на понятието „пазарна цена“ за целите на трансферното ценообразуване и методите за определяне на пазарните цени се привеждат в съответствие с Ръководството по трансферно ценообразуване на ОИСР. Ръководството по трансферно ценообразуване за мултинационални предприятия и данъчни администрации на ОИСР е най-авторитетният източник за тълкуване на принципа на независимите пазарни отношения – международен стандарт за определяне на печалбите на свързани лица за данъчни цели, залегнал в 
чл. 9, ал. 1 от Модела на данъчна спогодба за доходите и имуществото на ОИСР (Модела на СИДДО на ОИСР), възприет от България като основа при воденето на преговори за сключване на спогодби за избягване на двойното данъчно облагане.
Установяването на такова съответствие е допълнителна гаранция за развитието на единна административна и съдебна практика при оценката на пазарния характер на търговските и финансовите взаимоотношения между свързани лица, независимо от правното основание, въз основа на което се прави тази оценка – вътрешното законодателство или международен договор, по който България е страна. Приемането на международни стандарти по отношение на понятието „пазарна цена“ гарантира по-голяма правна сигурност за предприятията, функциониращи в международна среда, и прилагането на единен подход при оценката на сделките им със свързани лица.
Въвеждането на друг метод за определяне на пазарни цени извън съществуващите пет метода ще облекчи данъчно задължените лица при обосноваването на спазването на принципа на независимите пазарни отношения в някои ситуации, в които установените до момента пет метода за определяне на пазарните цени са неподходящи или тяхното прилагане не е достатъчно надеждно. В същото време за прилагането на друг метод са въведени определени ограничения, което гарантира, че такъв метод не може да се използва произволно и няма да се допуснат злоупотреби от страна на лицата.
Прецизирането на дефиницията за пазарна цена не я променя по същество, а методите за определяне на пазарните цени са регламентирани в съответствие с Ръководството за трансферно ценообразуване в наредбата, издавана на основание § 1, т. 10 от Допълнителните разпоредби на ДОПК, и промяната е в полза на лицата.
4.	Очаквани резултати от прилагането
В резултат от приемането на промените, предложени в проекта на Закон за изменение и допълнение на Данъчно-осигурителния процесуален кодекс, националното законодателство ще бъде приведено в съответствие с правото на Европейския съюз и в синхрон със законодателствата на другите държави членки. Ще бъдат въведени единни правила за предоставянето на информация, приложими за всички държави членки. Ще се гарантира ефективното и последователното им прилагане предвид това, че ще бъдат наложени едни и същи изисквания за отчетност на предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви и дружествата за електронни пари в държавите членки. Обменът на предоставената от доставчиците на услуги за криптоактиви и от дружествата за електронни пари информация и на данните от информационната декларация за допълнителния данък ще позволи на данъчните администрации да разполагат с пълен обем от информация относно получените от ползвателите на криптоактиви и електронни пари доходи, съответно за получените от МГП печалби. Обменената информация между компетентните органи на държавите членки ще подпомогне данъчните органи при установяването на дължимите данъци.
Прецизирането и допълването на разпоредбите, регламентиращи различните форми на административно сътрудничество и обмен на информация по начин, аналогичен на законодателствата на другите държави членки, ще гарантира правна сигурност и яснота на правилата и ще осигури ефективността на системата на административното сътрудничество и обмена на информация.
Правилата, предвидени в законопроекта, ще бъдат в съответствие и с правилата на ОИСР както в областта на обмена на информация, така и в областта на трансферното ценообразуване.
В резултат на промените се очаква да бъде подобрена фискалната дисциплина, лицата да бъдат насърчени към доброволно спазване на данъчното законодателство и да се въздържат от укриване на данъци и отклонение от данъчно облагане.
5.	Финансовите и други средства, необходими за прилагането на новата уредба
Предложените промени в проекта на акт няма да доведат до въздействие върху държавния бюджет. По отношение на практическото прилагане на административното сътрудничество от компетентните органи следва да се отбележи, че към настоящия момент в НАП е изградено и действа звено, което по силата на предложените промени в ДОПК ще осъществява автоматичния обмен на информация за криптоактиви и автоматичния обмен на данни от информационната декларация по чл. 260я23, ал. 6 от ЗКПО.
Промените, които се предвиждат в законопроекта, ще доведат до необходимост от допълнителни финансови средства за предоставящите информация доставчици на услуги за криптоактиви и дружествата за електронни пари, които ще бъдат свързани с разработване на информационните системи, с промени във вътрешната организация на работа, обучения на персонала, създаване на необходимите методологии и мониторингови системи. От това ще произтекат и допълнителни разходи за лицата, които на този етап не могат да бъдат коректно изчислени. Предвижда се създаването на електронни услуги на интернет страницата на НАП, където информацията да бъде предоставяна в предварително дефиниран формат, което ще оптимизира разходите по предоставянето на информацията на компетентния орган.
6.	Анализ за съответствие с правото на Европейския съюз
Предложените промени са свързани с изпълнение на задължението на Република България като държава - членка на Европейския съюз, за въвеждане в националното законодателство - на директивите в областта на административното сътрудничество и на обмена на информация за данъчни цели. В тази връзка към законопроекта са изготвени таблици за съответствие с правото на Европейския съюз. Предложените правила са в пълно съответствие с актовете на ЕС.
Законопроектът не въвежда технически регламент и не следва да бъде нотифициран преди приемането му съгласно с Директива (ЕС) 2015/1535 на Европейския парламент и на Съвета от 9 септември 2015 г., установяваща процедура за предоставянето на информация в сферата на техническите регламенти и правила относно услугите на информационното общество.
7. Информация за проведените обществени консултации
Проектът на закон, мотивите, частичната предварителна оценка на въздействието и становището на дирекция „Координация и модернизация на администрацията“ в администрацията на Министерския съвет са публикувани за обществени консултации съгласно чл. 26, ал. 3 и 4 от Закона за нормативните актове на интернет страницата на Министерството на финансите и на Портала за обществени консултации за срок от 30 дни.
В съответствие с чл. 26, ал. 5 от Закона за нормативните актове справката за постъпилите предложения заедно с обосновка за неприетите предложения в резултат на проведените обществени консултации е публикувана на интернет страницата на Министерството финансите и на Портала за обществени консултации.

АНДРЕЙ ГЮРОВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: