НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №: 52-602-01-29
Дата: 28.07.2026 г./ 12:24 ч.

МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

ДО
Г-ЖА МИХАЕЛА ДОЦОВА
ПРЕДСЕДАТЕЛ НА 
52-ОТО НАРОДНО СЪБРАНИЕ

Относно: Решение № 575 на Министерския съвет от 2026 г.
УВАЖАЕМА ГОСПОЖО ДОЦОВА,

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение № 575 на Министерския съвет от 2026 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Закона за чужденците в Република България.
Приложения:
1.	Препис от Решение № 575 на Министерския съвет от 2026 г.
2.	Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за чужденците в Република България.
3.	Частична предварителна оценка на въздействието.
4.	Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
5.	Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
6.	Справка за постъпилите бележки и предложения от министерствата и ведомствата от проведеното междуведомствено съгласуване по проекта на акта.
7.	Справка за постъпилите предложения и становища от проведените обществени консултации.
РУМЕН РАДЕВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е   № 575

от      27      юли      2026 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за чужденците в Република България.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на вътрешните работи да представи законопроекта по т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ РУМЕН РАДЕВ

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ КАМЕЛИЯ НЕЙКОВА

НАЧАЛНИК НА ОТДЕЛ “ПРИЕМНА”:
СОНЯ БОЖИКОВА

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

ЗА изменение и допълнение на Закона за чужденците в Република България

(Обн., ДВ, бр. 153 от 1998 г.; изм. и доп., бр. 70 от 1999 г., бр. 42 и 112 от 2001 г., бр. 45 и 54 от 2002 г., бр. 37 и 103 от 2003 г., бр. 37 и 70 от 2004 г., бр. 11, 63 и 88 от 2005 г., бр. 30 и 82 от 2006 г., бр. 11, 29, 52, 63 и 109 от 2007 г., бр. 13, 26, 28 и 69 от 2008 г., бр. 12, 32, 36, 74, 82, 93 и 103 от 2009 г., бр. 73 от 2010 г., бр. 9 и 43 от 2011 г., бр. 21 и 44 от 2012 г., бр. 16, 23, 52, 68, 70 и 108 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., бр. 14, 79 и 80 от 2015 г., 
бр. 15, 33, 97, 101 и 103 от 2016 г., бр. 97 от 2017 г., бр. 14, 24, 56 и 77 от 2018 г., бр. 1, 24, 34, 58 и 101 от 2019 г., бр. 17, 28, 44, 60, 89 и 98 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 22 от 2022 г., бр. 8 и 67 от 2023 г., бр. 39 и 79 от 
2024 г., бр. 52 от 2025 г. и бр. 55 от 2026 г.)

§ 1. В чл. 7а след думата „производствата” се добавя 
„и процедурите“.
§ 2. В чл. 8, ал. 4 думите „която прилага изцяло достиженията на правото от Шенген“ и запетаята след тях се заличават.
§ 3. В чл. 10, ал. 1, т. 10 думите „Република България“ се заменят с „на страните от Шенгенското пространство“.
§ 4. В чл. 17 ал. 6 се изменя така: 
„(6) При влизане и при напускане на територията на Република България през граничните контролно-пропускателни пунктове органите за граничен контрол полагат печат в паспорта или в заместващия го документ за пътуване на чужденеца. Не се полага печат в паспорта или в заместващия го документ за пътуване на чужденец, на който данните се въвеждат в СВИ при преминаването.“
§ 5. Създава се глава втора „б“ с чл. 21л и чл. 21м: 

„Глава втора „б“

СКРИНИНГ СЪГЛАСНО РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2024/1356 И ПРОЦЕДУРА НА ГРАНИЦАТА ЗА ВРЪЩАНЕ СЪГЛАСНО РЕГЛАМЕНТ (ЕС) 2024/1349

„Чл. 21л. (1) Скрининг се прилага за чужденците, определени в чл. 5 и 7 от Регламент (ЕС) 2024/1356 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за въвеждане на скрининг на граждани на трети държави на външните граници и за изменение на регламенти (ЕО) 
№ 767/2008, (ЕС) 2017/2226, (ЕС) 2018/1240 и (ЕС) 2019/817, наричан 
по-нататък „Регламент (ЕС) 2024/1356“.
(2) Скрининг по чл. 5 от Регламент (ЕС) 2024/1356 се извършва в центрове за скрининг към Главна дирекция „Гранична полиция“, като по време на производството чужденците се настаняват в тях въз основа на заповед за настаняване, издадена от директора на Главна дирекция „Гранична полиция“ или от оправомощено от него длъжностно лице.
(3) Скрининг по чл. 7 от Регламент (ЕС) 2024/1356 се извършва в центрове за скрининг към дирекция „Миграция“ и в подходящи за целта места в СДВР/ОДМВР или в Главна дирекция „Гранична полиция“. По време на производството чужденците могат да се настаняват в центровете към дирекция „Миграция“ или в подходящи за целта места в СДВР/ОДМВР, или в центрове за скрининг към Главна дирекция „Гранична полиция“, когато е налице опасност от укриване или заплаха за обществения ред и здраве въз основа на заповед за настаняване, издадена от директора на дирекция „Миграция“, директорите на областни дирекции към МВР, директора на Главна дирекция „Гранична полиция“ или от оправомощено от тях длъжностно лице.
(4) При настаняването по ал. 2 и 3 се отчитат специалните потребности на уязвимите и на непридружените малолетни и непълнолетни лица, които се представляват съгласно чл. 7а от ЗЧРБ. Определеният представител следва да притежава необходимите умения и експертен опит и да действа по начин, който гарантира висшия интерес на представляваните от него лица.
(5) Чужденците, които са подложени на скрининг, преминават предварителна проверка на здравословното състояние, извършена от квалифициран медицински персонал, и им се осигуряват достъп до спешни медицински грижи и основно лечение.
(6) Прилагането на процедурата по скрининг и настаняването на чужденци в центрове за скрининг и в подходящи за целта места се определят с правилника за прилагане на закона.
(7) Органите за скрининг осигуряват достъп на неправителствени организации, предоставящи съвети и консултации на чужденците по време на скрининга, като могат да ограничават достъпа при наличие на заплаха за сигурността или обществения ред в центровете или в местата, в които се извършва скринингът по ал. 2 и 3.
(8) На чужденците в процедура по скрининг се предоставя информация съгласно чл. 11 от Регламент (ЕС) 2024/1356.
Чл. 21м. (1) Процедура на границата за връщане се прилага за чужденците, определени в чл. 1 на Регламент (ЕС) 2024/1349 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за установяване на процедура на границата за връщане и за изменение на Регламент (ЕС) 2021/1148, наричан по-нататък „Регламент (ЕС) 2024/1349“.
(2) По време на производството чужденците се настаняват от органите по чл. 44, ал. 1 в центровете към дирекция „Миграция“, когато е налице опасност от укриване, ако избягват или възпрепятстват подготовката за връщане или процеса на извеждане от страната или представляват риск за обществения ред или националната сигурност.
(3) Процедурата на границата за връщане се извършва в центрове на дирекция „Миграция“ при условията на Регламент (ЕС) 2024/1349 и в изпълнение на наложена принудителна административна мярка „Връщане до страна на произход, страна на транзитно преминаване или трета страна“ или „Експулсиране“.
(4) Чужденци, чиято молба за убежище или международна закрила на границата е била отхвърлена и не е разрешено влизане на територията на страната, с изключение на непридружените малолетни и непълнолетни лица, може да се настаняват съгласно чл. 5 на Регламент (ЕС) 2024/1349.“
§ 6. В чл. 23, ал. 1, т. 1 след думата „страната“ се добавя 
„и на територията на  друга държава членка“.
§ 7. В чл. 24 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 1:
а) в т. 6 думите „100 000 лева“ се заменят с „51 129,19 евро“;
б) в т. 13 след думата „законодателство“ се поставя запетая и се добавя „включително до завършването им на средна степен на образование, когато са записани в дневна форма на обучение, но за срок не по-късно от края на календарната година, в която завършват“;
в) в т. 19 думите „600 000 лева“ се заменят с „306 775,13 евро“;
г) в т. 20 думите „250 000 лева“ се заменят с „127 822,97 евро“.
2. В ал. 2 думите „или на обичайното пребиваване“ се заменят с „и на обичайното пребиваване“.
3. Създава се ал. 14:
„(14) В случаите по ал. 1, т. 1 Агенцията по заетостта изпраща в срок три работни дни от получаването на разрешението за работа по електронен път на Държавна агенция „Национална сигурност“ копие от представените документи, послужили като основание за издаване на разрешение от органите на Министерството на труда и социалната политика за извършване на работа от чужденец като командирован или изпратен в рамките на предоставяне на услуги на територията на Република България, заедно с копие на разрешението за работа.“
§ 8. В чл. 24и се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 4:
а) в изречение второ думите „заявлението се подава не по-късно от два месеца преди изтичане на разрешения срок на продължително пребиваване“ се заменят със „срокът за подаване на заявлението е до 
два месеца преди изтичане на пребиваването му“;
б) в изречение трето думите „за произтичащите от него права и задължения за чужденеца“ се заменят с „относно условията за влизане и пребиваване в страната, както и за правата, задълженията и правната защита на чужденеца и на членовете на неговото семейство“;
в) създава се изречение четвърто: 
„При първоначално кандидатстване за разрешение по ал. 1 чужденецът, който няма разрешено право на пребиваване на територията на страната, трябва да пребивава извън територията на Република България с изключение на случаите по ал. 3.“
2. В ал. 5:
а) в т. 2 думите „или от държавата“ се заменят с „и от държавата“; 
б) в т. 3 накрая се добавя „от отдел/сектор/група „Миграция“ при областните дирекции на МВР се извършва проверка на място, когато са налице основателни съмнения, че чужденецът няма да живее на декларирания от него адрес“;
в) точка 6 се отменя;
г) точка 7 се изменя така:
„7. справка-декларация, подписана от работодателя, за:
а) средносписъчната численост на наетите по трудово правоотношение от местния работодател в предходните 12 месеца;
б) общия брой на гражданите на трети държави, наети по трудово правоотношение от местния работодател в предходните 12 месеца;“. 
3. В ал. 8, в изречение първо думите „и на териториалните дирекции на Държавна агенция „Национална сигурност“ се заличават, а 
в изречение трето след думата „чужденецът“ се добавя „с разрешено право на продължително пребиваване“.
4. В ал. 11, в изречение първо думите „като документите по ал. 5, т. 5 се изпращат и в оригинал“ и запетаята пред тях се заличават, в изречение трето след думите „приложените документи“ се добавя „в срока по изречение първо“, а думите „а в случаите по ал. 15 - в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, ал. 1“ и запетаята пред тях се заличават.
5. В ал. 12 след думите „изпълнителния директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или оправомощено от него длъжностно лице“.
6. В ал. 14 се създава изречение второ:
„Заявленията, производствата по които не са прекратени, и приложените към тях документи, заедно с положителното становище на Агенцията по заетостта, в случаите, когато чужденецът е извън територията на страната, се изпращат от дирекция „Миграция“ в срок три дни от получаване на становището на Държавна агенция „Национална сигурност“, която в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, ал. 1 изпраща становище по чл. 41, ал. 1, т. 2 от Закона за Държавна агенция „Национална сигурност“.“
7. В ал. 18 в изречение първо думите „не може да бъде по-дълга от два месеца, като при фактическа и правна сложност този срок може да бъде продължен с два месеца“ се заменят със „се провежда в рамките на 
90 дни от датата на подаване на заявлението, като по изключение при фактическа и правна сложност този срок може да бъде продължен с 
30 дни“.
8. Създава се нова ал. 20:
„(20) Периодът на безработица не е основание директорът на дирекция „Миграция“ или оправомощено от него длъжностно лице да отнеме „Единното разрешение за пребиваване и работа“, когато общият период на безработица не превишава три месеца в рамките на срока на валидност на документа за пребиваване или не превишава шест месеца, когато гражданинът на трета държава е притежавал „Единно разрешение за пребиваване и работа“ в продължение на повече от две години. В срок до 
7 работни дни след прекратяване на трудовото правоотношение чужденецът - притежател на „Единно разрешение за пребиваване и работа“, е длъжен да се регистрира в Агенцията по заетостта и да уведоми за това дирекция „Миграция“, съответно отдел/сектори/групи „Миграция“ при областните дирекции на Министерството на вътрешните работи, в срок до 3 дни след регистрацията. Периодът на безработица се удължава до 
три месеца, когато компетентен орган е установил, че чужденецът - притежател на „Единно разрешение за пребиваване и работа“, е бил подложен на особено експлоататорски условия на труд. Безработният чужденец може да остане на територията на Република България до издаване или отказ за издаване на „Единно разрешение за пребиваване и работа“ дори ако допустимият период на безработица е изтекъл, когато започне работа при нов работодател в рамките на допустимия период на безработица.“
9. Създават се ал. 21 - 24:
„(21) Алинея 1 не се прилага за чужденци:
1. които са членове на семейство на гражданин на държава - членка на Европейския съюз, на държава - страна по Споразумението за Европейското икономическо пространство, или на Конфедерация Швейцария, които по силата на сключени международни договори с Европейския съюз имат право на свободно движение;
2. които са командировани или изпратени в рамките на предоставяне на услуги - за срока на командироването или изпращането;
3. които са кандидатствали или са получили разрешение за лице, преместено при вътрешнокорпоративен трансфер;
4. които са кандидатствали или са получили разрешение за сезонен работник или като работещи като „au pair“;
5. които са подали молба за временна закрила в Република България и очакват решение по своя статут или които се ползват с временна закрила в Република България или в друга държава - членка на ЕС;
6. които са подали молба за международна закрила в Република България и очакват решение по своя статут или които се ползват от международна закрила в Република България;
7. ползващи се с правата по чл. 29, ал. 3 от Закона за убежището и бежанците;
8. с разрешение за дългосрочно или постоянно пребиваване в Република България;
9. чието извеждане от страната е спряно на фактическо или правно основание;
10. които са кандидатствали или са получили разрешение за извършване на дейност на свободна практика в Република България;
11. посочени в чл. 88 от Кодекса на търговското корабоплаване.
(22) Чужденецът може да смени работодателя си за срока на действие на разрешението по ал. 1, след като е работил за първия работодател не по-малко от шест месеца. Чужденецът може да смени работодателя си преди изтичане на шестмесечния срок, когато Изпълнителна агенция „Главна инспекцията по труда“ разполага с данни за установени нарушения на трудовото законодателство, извършени от първия работодател през периода на трудовото правоотношение с чужденеца, и тези данни са предоставени на дирекция „Миграция“ при запитване. При смяна на работодател новият работодател, упълномощено от него лице или чужденецът подава лично заявление за смяна на работодател в дирекция „Миграция“ или в отдел/сектор/група „Миграция“ при областните дирекции на Министерството на вътрешните работи, като към заявлението се прилагат документите по ал. 5, т. 1, 3-5, 7-9 и 12 и се спазват изискванията на ал. 9 - 14.
(23) Чужденецът може да смени длъжността си при същия работодател за срока на действие на разрешението по ал. 1, след като е работил не по-малко от шест месеца на заеманата длъжност. При смяната работодателят, упълномощено от него лице или чужденецът подава лично заявление за смяна на длъжност в дирекция „Миграция“ или в отдел/сектор/група „Миграция“ при областните дирекции на Министерството на вътрешните работи, като към заявлението се прилагат документите по ал. 5, т. 1, 3-5, 7-9 и 12 и се спазват изискванията на 
ал. 9 - 14.
(24) Когато срокът на валидност на документа на чужденец с разрешено „Единно разрешение за пребиваване и работа“ изтече по време на процедурата за подновяване, чужденецът може да остане на територията на Република България до вземане на решение по заявлението за подновяване.“
10. Досегашната ал. 20 става ал. 25.
§ 9. В чл. 24к се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 8, т. 9 думите „или от държавата“ се заменят с 
„и от държавата“.
2. В ал. 9 думите „и на Държавна агенция „Национална сигурност“ се заличават.
3. В ал. 12 в изречение трето думите „а в случаите по ал. 17 - в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, ал. 1“ и запетаята пред тях се заличават.
4. В ал. 16 се създава изречение трето:
„Заявленията, производствата по които не са прекратени, и приложените към тях документи, след получаване на положителното становище на Агенцията по заетостта, в случаите, когато чужденецът е извън територията на страната, се изпращат в срок три дни от дирекция „Миграция“ на Държавна агенция „Национална сигурност“, която в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, ал. 1 изпраща становище по чл. 41, ал. 1, т. 2 от Закона за Държавна агенция „Национална сигурност“.“
§ 10. В чл. 24л, ал. 2 се създава изречение второ:
„В случаите по ал. 1 Агенцията по заетостта изпраща в срок три работни дни от регистрацията на сезонната заетост по електронен път на Държавна агенция „Национална сигурност“ копие от подадената от работодателя и регистрирана от Агенцията по заетостта декларация за осъществяване на сезонна заетост заедно с копие от пълномощното на работодателя, в случай че е приложено към преписката.“
§ 11. В чл. 25, ал. 1 се правят следните изменения:
1.	В т. 6:
а) в буква „а“ думите „2 000 000 лв.“ се заменят с 
„1 022 583,76 евро“;
б) в буква „б“ думите „1 000 000 лв.“ се заменят с 
„511 291,88 евро“;
в) в буква „в“:
аа) в основния текст думите „1 000 000 лв.“ се заменят с 
„511 291,88 евро“;
бб) в буква „аа“ думите „5 000 000 лв.“ се заменят с 
„2 556 459,41 евро“;
г) в буква „г“:
аа) в основния текст думите „1 000 000 лв.“ се заменят с 
„ 511 291,88 евро“;
бб) в буква „аа“ думите „3 000 000 лв.“ се заменят с 
1 533 875,64 евро;“.
2. В т. 7 думите „2 000 000 лв.“ се заменят с „1 022 583,76 евро;
3. В т. 8 думите „6 000 000 лв.“ се заменят с „3 067 751,29 евро“;
4. В т. 16 думите „500 000 лв.“ се заменят с „255 645,94 евро“.
§ 12. В чл. 26 се правят следните изменения и допълнения:
1.	В ал. 12 се създава изречение второ:
„Оспорване на отказ за подновяване на „Единното разрешение за пребиваване и работа“ не спира изпълнението му и не е основание чужденецът да остане на територията на страната.“
2.	 Създава се ал. 14:
„(14) Отказва се продължаване на срока на пребиваване по чл. 24, ал. 1 за чужденци, които не са пребивавали в страната най-малко половината от разрешения им предходен срок на пребиваване, с изключение на чужденците, получили пребиваване на основание чл. 24, 
ал. 1, т. 7, 10, 13 и 17 - 21.“
§ 13. В чл. 33к се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 5, т. 2 думите „или от държавата“ се заменят с 
„и от държавата“.
2. В ал. 8 в изречение трето думите „а в случаите по ал. 13 - в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, 
ал. 1“ и запетаята пред тях се заличават.
3. В ал. 9 след думите „Изпълнителният директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или оправомощено от него длъжностно лице“.
4. В ал. 12 се създава изречение трето:
„Заявленията, производствата по които не са прекратени, и приложените към тях документи, след получаване на положителното становище на Агенция по заетостта, в случаите, когато чужденецът е извън територията на страната, се изпращат от дирекция „Миграция“ в срок 
три дни на Държавна агенция „Национална сигурност“, която в срок до три дни след даване на становище по заявлението за виза по чл. 15, ал. 1 изпраща писмено становище по чл. 41, ал. 1, т. 2 от Закона за Държавна агенция „Национална сигурност“.“
§ 14. В чл. 33п се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 6, т. 2 думите „или от държавата“ се заменят с 
„и от държавата“.
2. В ал. 10 след думите „Изпълнителният директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или оправомощено от него длъжностно лице“.

§ 15. Създава се чл. 33х:
„Чл. 33х. В случаите, когато Агенцията по заетостта не уведоми в сроковете по чл. 24и, ал. 12, чл. 24к, ал. 13, чл. 24л, ал. 7, чл. 33к, ал. 9 и 
чл. 33п, ал. 10 дирекция „Миграция“ за нередовности в документите и за необходимост от предоставяне на допълнителни документи от заявителя, се приема, че документите са редовни и няма необходимост от предоставяне на допълнителни документи.“
§ 16. В чл. 39б се правят следните изменения и допълнения:
1. В ал. 1 след думите „по чл. 39а, ал. 1, т. 1 и 2“ се добавя 
„и в решението по чл. 41а, ал. 1 и 2“.
2. В ал. 2 думите „издал заповедта по ал. 1“ се заменят с „наложил принудителната административна мярка“.
3. В ал. 3 думите „издал заповедта по ал. 1“ се заменят с „наложил принудителната административна мярка, с изключение на случаите 
по чл. 41а“.
§ 17. В чл. 40, ал. 1 се правят следните изменения и допълнения:
1. Точка 6 се изменя така:
„6. се установи, че чужденецът, получил разрешение за дългосрочно пребиваване, е отсъствал от територията на държавите - членки на Европейския съюз, за период 12 последователни месеца, освен в случаите на обявено извънредно положение или на разрешено постоянно пребиваване по чл. 25, ал. 1, т. 6-8, 13 и 16 и чл. 25г; срокът на обявено извънредно положение не се счита за отсъствие на чужденеца, получил разрешение за дългосрочно пребиваване, от територията на държавите - членки на Европейския съюз, за период 12 последователни месеца;“.
2. Създават се т. 24 и 25:
„24. се установи, че чужденецът, получил разрешение за постоянно пребиваване, не е пребивавал на територията на Република България през предходната календарна година най-малко 6 месеца и 
един ден;
25. се установи, че чужденецът, получил пребиваване по чл. 24и, не е изпълнил задължението си да уведоми дирекция „Миграция“, отдел/сектори/групи „Миграция“ при ОДМВР, в случаите по чл. 24и, ал. 20, след регистрация в Агенция по заетостта.“
§ 18. В чл. 41 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Точка 4 се изменя така:
„4. по отношение на чужденец с отказано или отнето убежище, след писмено потвърждение от Държавната агенция за бежанците;“.
2.	Създава се т. 7:
„7. чужденец, който е върнат в Република България след поемане на отговорност като компетентна държава да разгледа молбата му за международна закрила, декларира, че не желае закрила от Република България.“
§ 19. Член 41а се изменя така:
„Чл. 41а. (1) С решението за отхвърляне на молба за международна закрила и в случаите на отнемане на международна закрила по Закона за убежището и бежанците председателят на Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет налага принудителна административна мярка „Връщане до страна на произход, страна на транзитно преминаване или трета страна“.
(2) Правомощия по ал. 1 има и интервюиращият орган при Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет относно решенията, вземани по реда на Закона за убежището и бежанците, като налага принудителна административна мярка „Връщане до страна на произход, страна на транзитно преминаване или трета страна“.
(3) В решението по ал. 1 и 2 се посочва държавата, в която мярката ще бъде изпълнена. При настъпване на основателни причини данните относно държавата могат да бъдат променяни от органа, издал решението, по предложение на органите, отговорни за изпълнение на мярката.
(4) Алинея 1 и 2 не се прилагат, когато спрямо чужденеца има наложена принудителна административна мярка по 39а, т. 2 и 3 или когато чужденецът има разрешено право на пребиваване в Република България.“
§ 20. Създава се чл. 41б:
„Чл. 41б. На чужденец, на когото е наложена принудителна административна мярка по чл. 41, може да му бъде издаден Европейски пътен документ за връщане съгласно изискванията на Регламент (ЕС) 2016/1953 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. за утвърждаване на Европейски пътен документ за връщането на незаконно пребиваващи граждани на трети държави и за отмяна на Препоръката на Съвета от 30 ноември 1994 г. (ОВ, L 311/13 от 17 ноември 2016 г.) по ред, определен с правилника за прилагане на закона.“
§ 21. В чл. 44, ал. 5 думите „издал заповедта за налагане на принудителната административна мярка“ се заменят с „наложил принудителната административна мярка, с изключение на органите по 
чл. 41а“.
§ 22. В чл. 48 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 в основния текст думите „от 500 лв. до 5000 лв.“ се заменят с „от 255,65 евро до 2556,46 евро“.
2. В ал. 3 думите от „от 1000 лв. до 10 000 лв.“ се заменят с 
„от 511,29 евро до 5112,92 евро“, а думите „от 4000 лв. до 40 000 лв.“ се заменят с „от 2045,17 евро до 20 451,68 евро“.
§ 23. В чл. 48а се правят следните изменения:
1. В ал. 1 в основния текст думите „от 1000 лв.“ се заменят с 
„от 511,29 евро“.
2. В ал. 2 думите „на 3000 лв.“ се заменят с „на 1533,88 евро“. 
3. В ал. 3 думите „на 9000 лв.“ се заменят с „на 4601,63 евро“.
§ 24. В чл. 48б се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от 100 лв. до 1000 лв.“ се заменят с 
„от 51,13 евро до 511,29 евро.
2. В ал. 2  думите  „от 500 лв.  до 5000 лв.“ се заменят с 
„от 255,65 евро до 2556,46 евро“.
3. В ал. 3 думите „от 1000 лв. до 10 000 лв.“ се заменят с 
„от 511,29 евро до 5112,92 евро“.
§ 25. В чл. 49 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 в основния текст думите „до 3000 лв. се заменят с 
„до 1533,88 евро“.
2. В ал. 2 думите „от 1000 лв. до 6000 лв.“ се заменят с 
„от 511,29 евро до 3067,75 евро“, а думите „от 20 000 лв.“ се заменят с 
„от 10 225,84 евро“.
§ 26. В чл. 49а се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от 3000 лв. до 6000 лв.“ се заменят с 
„от 1533,88 евро до 3067,75 евро“. 
2. В ал. 2 думите „от 6000 лв. до 10 000 лв.“ се заменят с 
„от 3067,75 евро до 5112,92 евро“.
§ 27. В чл. 50 се правят следните изменения:
1. В ал. 1 в основния текст думите „до 500 лв.“ се заменят с 
„до 255,65 евро“.
2. В ал. 2 думите „от 200 лв. до 1000 лв.“ се заменят с 
„от 102,26 евро до 511,29 евро“.
§ 28. В чл. 51 думите „от 2000 лв. до 10000 лв.“ се заменят с 
„от 1022,58 евро до 5112,92 евро“.
§ 29. В чл. 51а се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от 100 лв. до 500 лв.“ се заменят с „от 51,13 евро до 255,65 евро“.
2. В ал. 2 думите „от 200 лв. до 1000 лв.“ се заменят с 
„от 102,26 евро до 511,29 евро“.
3. В ал. 3 думите „от 200 лв. до 1000 лв.“ се заменят с 
„от 102,26 евро до 511,29 евро“.
4. В ал. 4 думите  „от 400 лв. до 2000 лв.“ се заменят с 
„от 204,52 евро до 1022,58 евро“.
§ 30. В чл. 51б се правят следните изменения:
1. В ал. 1 думите „от 100 лв. до 500 лв.“ се заменят с „от 51,13 евро до 255,65 евро“. 
2. В ал. 2 думите „от 500 лв. до 2500 лв.“ се заменят с 
„от 255,65 евро до 1278,23 евро“. 
3. В ал. 3 думите от 200 лв. до 1000 лв.“ се заменят с 
„от 102,26 евро до 511,29 евро“.
4. В ал. 4 думите „от 1000 лв. до 5000 лв.“ се заменят с 
„от 511,29 евро до 2556,46 евро“.
§ 31. В чл. 52, ал. 1 думите „до 500 лв.“ се заменят с 
„до 255,65 евро“.
§ 32. В § 1 от Допълнителните разпоредби се създават т. 37 и 38:
„37. „Работник от трета държава“ е гражданин на трета държава, който пребивава законно на територията на Република България и който е получил достъп до пазара на труда съгласно българското законодателство.
38. „Особено експлоататорски условия на труд“ са условия на труд, включително условия, произтичащи от основана на пола или друга дискриминация, при които е налице драстично несъответствие с условията за наемане на работа на законно наетите работници, което например засяга здравето и безопасността на работниците и накърнява човешкото достойнство.“
§ 33. Параграф 2г от Допълнителните разпоредби се изменя така: 
„§ 2г. Държавна агенция „Национална сигурност“ предоставя становища по заявления, подадени за разрешаване на продължително, дългосрочно и постоянно пребиваване по реда на този закон единствено в автоматизираната информационна система „Единен регистър за чужденци“ по чл. 54, ал. 1.“

Допълнителна разпоредба

§ 34. Този закон въвежда изискванията на Директива № 2024/1233 относно единната процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка.

Преходни и заключителни разпоредби

§ 35. Принудителна административна мярка „Връщане до страна на произход, страна на транзитно преминаване или трета страна“ се налага от органите по чл. 44, ал. 1 от ЗЧРБ спрямо чужденец, по отношение на когото, преди влизане в сила на този закон, има издадено и влязло в сила решение за отказ, прекратяване или отнемане на международна закрила, както и в случай че производството по Закона за убежището и бежанците е прекратено с влязло в сила решение и чужденецът не е поискал разглеждането на молбата му да бъде довършено, след писмено потвърждение от Държавната агенция за бежанците при Министерския съвет и при условие че спрямо чужденеца няма наложена принудителна административна мярка по чл. 39а, т. 2 и 3.
§ 36. В Закона за трудовата миграция и трудовата мобилност (обн., ДВ, бр. 33 от 2016 г.; изм. и доп., бр. 97 от 2016 г., бр. 97 от 2017 г., бр. 24 от 2018 г., бр. 34 от 2019 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 41 от 2022 г., бр. 8 от 2023 г. и бр. 52 от 2025 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 12:
а) в ал. 1 се създават т. 3 и 4:
„3. работодателят не осъществява икономическа дейност или дейността му е прекратена чрез ликвидация или поради несъстоятелност;
4. когато на работодателя, който е подизпълнител, изпълнителят, чийто пряк подизпълнител е работодателят, както и всеки следващ изпълнител, чиито подизпълнители са те, с влязъл в сила акт на компетентен орган се установи нарушение към наетия на работа чужденец, за което те отговарят заедно с работодателя или вместо него за всички задължения, произтичащи от закона.“;
б) създава се нова ал. 2:
„(2) В случай че достъпът до пазара на труда бъде отнет по вина на работодателя, той дължи на гражданина на трета държава обезщетение. Плащането е дължимо и може да се търси по реда на Гражданския процесуален кодекс.“
2. В чл. 15, ал. 1 след думите „изпълнителния директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или от оправомощено от него длъжностно лице“.
3. Член 16 се отменя.
4. В чл. 17, ал. 1 след думите „изпълнителния директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или от оправомощено от него длъжностно лице“.
5. В чл. 28 ал. 2 се изменя така:
„(2) В случаите по ал. 1 с чужденеца се сключва писмен договор за наем, в който са уредени условията за наем на жилището. Предвидената в договора наемна цена трябва да е съобразена с получаваното от сезонния работник възнаграждение и с качеството на жилището и не може да се приспада автоматично от възнаграждението на сезонния работник.“
6. В чл. 31, ал. 1 след думите „изпълнителния директор на Агенцията по заетостта“ се добавя „или от оправомощено от него длъжностно лице“.
7. В чл. 41 ал. 5 и 6 се изменят така: 
„(5) За издаване и продължаване на разрешението работодателят или местното лице, приемащо на работа лицата по чл. 40, ал. 2, т. 1 и 2, внася такса в размер 204,52 евро.
(6) За преиздаване на разрешението по чл. 40, ал. 1 поради загубване, повреждане или унищожаване на документите се заплаща такса в размер 102,26 евро.“
8. В чл. 45 ал. 3 и 4 се изменят така:
„(3) За издаване и продължаване на разрешението кандидатът внася такса в размер 204,52 евро.
(4) За преиздаване на разрешението по чл. 44, ал. 1 поради загубване, повреждане или унищожаване на документите се заплаща такса в размер 102,26 евро.“
9. В чл. 75 се правят следните изменения:
а) в ал. 1 думите „от 1500 до 10 000 лв.“ се заменят с „от 766,94 до 5112,92 евро“, а думите „от 3000 до 20 000 лв.“ се заменят с „от 1533,87 до 10 225,84 евро“;
б) в ал. 2 думите „от 10 000 до 20 000 лв.“ се заменят с „от 5112,92 до 10 225,84 евро“.
10. В чл. 75а се правят следните изменения:
а) в ал. 1 думите „от 500 до 5000 лв.“ се заменят с „от 255,65 до 
2556,46 евро“;
б) в ал. 2 думите „от 2000 до 20 000 лв.“ се заменят с „от 1022,58 до 10 225,84 евро“;
в) в ал. 4 думите „от 1000 до 10 000 лв.“ се заменят с „от 511,29 до 5112,92 евро“, а думите „от 4000 до 40 000 лв.“ се заменят с „от 2045,17 до 20 451,68 евро“.
11. В чл. 76 се правят следните изменения:
а) в ал. 2 думите „5000 лв.“ се заменят с „2556,46 евро“, а думите „от 5000 до 10 000 лв.“ се заменят с „от 2556,46 до 5112,92 евро“;
б) в ал. 3 думите „2500 лв.“ се заменят с „1278,23 евро“, а думите „от 2500 до 5000 лв.“ се заменят с „от 1278,23 до 2556,46 евро“.
12. В чл. 77 се правят следните изменения:
а) в ал. 1 думите „от 750 до 7500 лв.“ се заменят с „от 383,47 до 
3834,69 евро“;
б) в ал. 2 думите „от 3000 до 30 000 лв.“ се заменят с 
„от 1533,87 до 15 338,76 евро“;
в) в ал. 3 думите „от 1500 до 15 000 лв.“ се заменят с „от 766,94 до 7669,38 евро“, а думите „от 6000 до 60 000 лв.“ се заменят с „от 3067,75 до 30 677,51 евро“.
13. В чл. 78 се правят следните изменения:
а) в ал. 1 думите „от 1500 до 15 000 лв.“ се заменят с „от 766,94 до 7669,38 евро“;
б) в ал. 2 думите „от 5000 до 20 000 лв.“ се заменят с „от 2556,46 до 10 225,84 евро“.
§ 37. В Закона за българските лични документи (обн., ДВ, бр. 93 от 1998 г.; изм. и доп., бр. 53, 67, 70 и 113 от 1999 г., бр. 108 от 2000 г., 
бр. 42 от 2001 г., бр. 45 и 54 от 2002 г., бр. 29 и 63 от 2003 г., бр. 96, 103 и 111 от 2004 г., бр. 43, 71, 86, 88 и 105 от 2005 г., бр. 30, 82 и 105 от 2006 г., бр. 29, 46 и 52 от 2007 г., бр. 66, 88 и 110 от 2008 г., бр. 35, 47, 82 и 102 от 2009 г., бр. 26 и 100 от 2010 г., бр. 9 и 23 от 2011 г.; Решение № 2 на Конституционния съд от 2011 г. - бр. 32 от 2011 г.; изм. и доп., бр. 55 от 2011 г., бр. 21, 42 и 75 от 2012 г., бр. 23 и 70 от 2013 г., бр. 53 от 2014 г., 
бр. 14, 79 и 80 от 2015 г., бр. 33, 81, 97 и 101 от 2016 г., бр. 85 и 97 от 
2017 г., бр. 14 и 24 от 2018 г., бр. 1, 12, 17, 24, 34, 58 и 101 от 2019 г., бр. 60, 69, 98 и 101 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 32 от 2022 г. и бр. 8, 65 и 67 от 2023 г., бр. 52 от 2025 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1.	В чл. 5:
а) досегашния текст става ал. 1;
б) създава се ал. 2:
„(2) Организацията и технологията на работа на структурите на МВР при издаване на български лични документи и при издаване, записване, спиране, възобновяване и прекратяване на удостоверение на електронна идентичност (УЕИ) в българските лични документи се извършват по ред, определен с акт на министъра на вътрешните работи.“
2. В чл. 31 ал. 4 се изменя така:
„(4) Личните карти се издават при обикновена услуга в срок до 
20 дни, при бърза услуга - до три работни дни от деня след приемане на заявлението, а при експресна услуга - до 8 работни часа от приемане на заявлението.“
3. В чл. 32б:
а) в ал. 1 думите „до 8 работни часа“ се заменят с „до 3 работни дни“;
б) алинея 4 се изменя така:
„(4) Временната карта за самоличност се подменя при обикновена услуга в срок до 20 дни, при бърза услуга - до три работни дни от деня след приемане на заявлението, а при експресна услуга - до 8 работни часа от приемане на заявлението.“
4.	В чл. 38:
а) в ал. 1:
аа) в т. 1:
ааа) в буква „в“ думите „областните управители“ и запетаята пред тях се заличават;
ббб) в буква „и“ думите „и подуправителите“ се заличават;
бб) в т. 2 се създава буква „н“:
„н) на децата до 25-годишна възраст на административно-техническите служители, командировани дългосрочно в чужбина, ако не са сключили брак и продължават образованието си (средно или висше) в приемащата държава;“
б) създава се ал. 3:
„(3) Притежателите на служебни паспорти могат да пътуват с тях само при изпълнение на служебни функции в чужбина.“
5. В чл. 39 се правят следните изменения и допълнения: 
а) в ал. 1, т. 1 думите „след съгласуване с Министерството на външните работи“ се заличават;
б) алинея 2 се изменя така:
„(2) При подаване на заявление за издаване на временен паспорт по ал. 1, т. 1 се събират и обработват биометрични данни, освен когато издаването се извършва по молба на компетентните местни власти и няма съмнения в самоличността на българския гражданин.“;
в) създава се нова ал. 3:
„(3) Издаването на временен паспорт по ал. 1, т. 1 се съгласува с Министерството на външните работи. Съгласуване може да не се извършва, когато заявителят присъства лично, представя валидна българска лична карта и няма съмнения в неговата самоличност.“;
г) досегашните ал. 3 - 5 стават съответно ал. 4 - 6;
д) създават се ал. 7-11: 
„(7) На български гражданин, роден в чужбина, ненавършил шестмесечна възраст, за когото към датата на подаване на заявлението не е съставен български акт за раждане, не е извършена регистрация в Национална база данни „Население“ и не е присвоен единен граждански номер, може да бъде издаден еднократно временен паспорт.
(8) Временният паспорт по ал. 7 се издава от дипломатическо или консулско представителство на Република България, без съгласуване с Министерство на външните работи, въз основа на:
1. оригинал на чуждестранен акт за раждане или еквивалентен документ, удостоверяващ раждането, легализиран и снабден със заверен превод на български език, при необходимост;
2. валидни документи за самоличност на родителя или родителите; 
3. заявление по образец; 
4. декларация, че детето не е регистрирано в Национална база данни „Население“ и няма присвоен единен граждански номер.
(9) Временният паспорт по ал. 7 се издава със срок на валидност до 12 месеца, но не по-дълъг от срока, необходим за завръщане в Република България или за извършване на регистрация на раждането по реда на Закона за гражданската регистрация.
(10) Временният паспорт по ал. 7 не подлежи на подновяване или преиздаване.
(11) След съставяне на български акт за раждане и присвояване на единен граждански номер детето получава български лични документи по общия ред.“
6. В чл. 48 ал. 1 се изменя така:
„(1) Паспортите се издават при обикновена услуга в срок до 
20 дни, при бърза услуга - до три работни дни от деня след приемане на заявлението, а при експресна услуга - до 8 работни часа от приемане на заявлението.“
7. В чл. 49, ал. 1, т. 9 думата „тримесечен“ се заменя с „едномесечен“.
8. В чл. 51, ал. 6 думите „в срок до 30 дни“ се заменят с „в срок 
до 20 дни“.
9. В чл. 80 думите „от 120 до 500 лв.“ се заменят с „от 60,36 евро до 255,65 евро“.
10. В чл. 81 се правят следните изменения:
а) в ал. 1 думите „от 50 до 250 лв.“ се заменят с „от 25,56 евро до 127, 82 евро“;
б) в ал. 2 думите „от 80 до 300 лв.“ се заменят с „от 40,90 евро до 153,39 евро“;
в) в ал. 3 думите „от 120 до 500 лв.“ се заменят с „от 61,36 евро до 255,65 евро“.

11. В чл. 82, ал. 1:
а) в т. 1 думите „80 лв.“ се заменят с „40,90 евро“;
б) в т. 2 думите „30 лв.“ се заменят с „15,34 евро“;
в) в т. 3 думите „50 лв.“ се заменят с „25,56 евро“.
12. В § 1 от Допълнителните разпоредби т. 5 се отменя.
13. Параграф 20 от Преходните и заключителните разпоредби се изменя така:
„§ 20. Заявленията за издаване на моряшки паспорт се подават в Министерството на транспорта и съобщенията. Заявителят се явява лично за снемане на биометрични данни. Заявителят може да не се явява лично за снемане на биометрични данни, ако няма промяна на името, единния граждански номер, пола, гражданството или не са настъпили съществени и трайни изменения на образа на лицето и са му снети необходимите биометрични данни до 59 месеца от датата на подаване на заявленията. Документът за самоличност се персонализира в ДБДС и се получава от мястото, където е подадено заявлението.“
§ 38. В Закона за Министерството за вътрешните работи 
(обн., ДВ, бр. 53 от 2014 г.; изм. и доп. бр. 98 и 107 от 2014 г., бр. 14, 24, 56 и 61 от 2015 г., бр. 81, 97, 98 и 103 от 2016 г., бр. 13, 26, 58, 97 и 103 от 
2017 г., бр. 7, 10, 48, 55 и 77 от 2018 г., бр. 7, 17, 34 и 58 от 2019 г., бр. 60 и 85 от 2020 г., бр. 20 от 2021 г., бр. 22, 56 и 62 от 2022 г., бр. 48, 67 и 84 от 2023 г., бр. 18, 19, 33 и 70 от 2024 г., бр. 52 и 100 от 2025 г. и бр. 16, 17 и 51 от 2026 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 39, ал. 3 се създава изречение четвърто:
„Главна дирекция „Гранична полиция“ е орган за скрининг на външни граници съгласно Регламент (ЕС) 2024/1356 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за въвеждане на скрининг на граждани на трети държави на външните граници и за изменение на регламенти (ЕО) № 767/2008, (ЕС) 2017/2226, (ЕС) 2018/1240 и (ЕС) 2019/817.“
2.	В чл. 43а ал. 2 се изменя така:
„(2) Дирекция "Миграция" е структура на МВР за регулиране на миграционните процеси и административния контрол върху пребиваването на чужденците в Република България, противодействие на незаконната миграция на територията на Република България, управление и охрана на специални домове за временно настаняване на чужденци, центрове за скрининг и центрове за гранични процедури за връщане и за административно обслужване на гражданите на Европейския съюз, гражданите на държави - страни по Споразумението за Европейското икономическо пространство, гражданите на Конфедерация Швейцария, както и членовете на техните семейства, съгласно Закона за влизането, пребиваването и напускането на Република България на гражданите на Европейския съюз и членовете на техните семейства. Дирекция „Миграция“ е орган за изпълнение на връщане по Регламент (ЕС) 2024/1349, както и орган за скрининг, извършван на територията на страната, съгласно Регламент (ЕС) 2024/1356.“
3. В чл. 102 , ал. 1 се създават т. 15 и 16:
„15. извършват дейности по връщане съгласно Регламент (ЕС) 2024/1349 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за установяване на процедура на границата за връщане и за изменение на Регламент (ЕС) 2021/1148;
16. извършват скрининг на чужденци съгласно Регламент (ЕС) 2024/1356.“
4. В чл. 105:
а) в основния текст след думата „процеси“ се поставя запетая и се добавя „противодействие на незаконната миграция“;
б) точка 4 се изменя така:
„4. извършват проверки по местопребиваване на чужденците и провеждат интервюта;“
в) създават се т. 5 и 6:
„5. извършват скрининг на чужденци, които пребивават незаконно на територията на страната, и не са били подложени на скрининг в друга държава съгласно Регламент (ЕС) 2024/1356;
6. извършват дейности по връщане съгласно Регламент (ЕС) 2024/1349 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за установяване на процедура на границата за връщане и за изменение на Регламент (ЕС) 2021/1148.“

Законът е приет от 52-ото Народно събрание на ………..…... 
2026 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

МИХАЕЛА ДОЦОВА

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Закона за чужденците в Република България

1. Причини, които налагат приемането на законопроекта:
Причините, които налагат изготвянето на Закон за изменение и допълнение на  Закона за чужденците в Република България (ЗЧРБ), са свързани с необходимостта в закона да бъдат въведени напълно изискванията на Директива (ЕС) 2024/1233 на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 2024 година относно единна процедура за кандидатстване на граждани на трети държави за единно разрешение за пребиваване и работа на територията на държава членка и относно общ набор от права за работници от трети държави, законно пребиваващи в държава членка.
Към настоящия момент законовата регламентация не позволява на чужденците с  разрешено право на продължително пребиваване на основание чл. 24и („Единно разрешение за пребиваване и работа“) от ЗЧРБ да сменят работодателя си, докато са на територията на страната. Също така за тази група чужденци не е предвидена възможност да се ползват от регистриране в Бюрото по труда при безработица, в периода на която да не бъде отнемано правото им на пребиваване. В действащото законодателство не е предвидено кандидатите за „Единно разрешение за пребиваване и работа“, които нямат разрешено право на пребиваване в Република България на друго законово основание, да се намират извън територията на страната. 
Друга основна причина е необходимостта от създаване на нормативни предпоставки за изпълнение на Регламент (ЕС) 2024/1356 на Европейския парламент и на Съвета от 14 май 2024 година за въвеждане на скрининг на граждани на трети държави на външните граници и за изменение на регламенти (ЕО) № 767/2008, (ЕС) 2017/2226, (ЕС) 2018/1240 и (ЕС) 2019/817. С Регламент (ЕС) 2024/1356 се установява рамка, която да гарантира тясно сътрудничество между компетентните национални органи, посочени в разпоредбата на Регламент (ЕС) 2016/399 относно извършването на граничния контрол, органите, отговарящи за процедурите за предоставяне на убежище и за приемането на кандидатите, органите, отговарящи за защитата на общественото здраве, и органите, отговарящи за провеждането на процедурите за връщане, съобразени с Директива 2008/115/ЕО.
На следващо място е необходимо отделни разпоредби в закона да бъдат прецизирани с оглед на пълноправното членство на Република България в Шенгенското пространство и произтичащите от това процедури по граничен контрол и административен контрол на чужденците, пребиваващи на територията на страната ни.
Необходима е и промяна в Закона за българските лични документи, обусловена от заложеното в Плана за действие за внедряване на административни услуги на принципа „епизод от живота“, стъпка 4 „Намаляване сроковете за обикновена и бърза услуга за издаване на СУМПС и останалите български документи за самоличност“.
С оглед на обстоятелството, че част от процедурата по предоставяне на пребиваване в страната на граждани на трети държави с цел работа е уредена и в Закона за трудовата миграция и трудовата мобилност, се налага промяна и в този закон, която да обективира изискванията на европейския нормативен акт в областта на легалната миграция.
Предвид това, че в Закона за чужденците в Република България, в Закона за българските лични документи и в Закона за трудовата миграция и трудовата мобилност размерът на глобите, предвидени в административнонаказателните разпоредби, е все още в лева, е необходимо да същите да бъдат определени в евро.
Необходима е и промяна в Закона за здравето, която да уреди изискванията на Регламент (ЕС) 2024/1356 по отношение на граждани на трети страни, подложени на скрининг процедури, така че да им бъде осигурен достъп до здравни грижи.
Промяната на Закона за Министерството на вътрешните работи се обосновава от специалния характер на закона по отношение на структурите на МВР и изпълняваните от тях дейности.
2. Цели, които се поставят с приемането на законопроекта
Основната цел на законопроекта е постигане на съответствие на националната законодателна уредба относно предвиденото с правния инструментариум на ЕС по отношение на Пакта по миграция и убежище и по-специално - определяне на органите за скрининг процедурата, както и дефиниране на задачите, които следва да се изпълняват и от други компетентни държавни структури.
Също така въвеждането на изискванията на Директива (ЕС) 2024/1233, с която се предвиди възможност за смяна на работодателя от страна на притежателя на „Единно разрешение за пребиваване и работа“, следва да бъде уредено на законово ниво чрез създаване на:
- правна възможност за притежателя на „Единно разрешение за пребиваване и работа“ при оставане без работа да не се отнема правото му на пребиваване при спазване на предвидените в нея изисквания;
- задължение кандидатите за „Единно разрешение за пребиваване и работа“, в случай че не притежават пребиваване в Република България, да се намират извън територията на страната;
- правна възможност за отнемане на разрешено пребиваване, в случай че при оставане без работа и регистрация в Агенция по заетостта чужденецът не уведоми за това дирекция „Миграция“ в определения срок;
- правна регламентация, която да определи кръга лица, които са изключени от обхвата на Директивата и не могат да получат пребиваване по предвидената в нея процедура.
На следващо място, увеличеният брой заявления на чужденци с цел пребиваване на територията на страната води до необходимост от създаване на условия за по-стриктен контрол върху пребиваването на чужденци с разрешено право на постоянно пребиваване в Република България.
Следваща цел е изпълнение на заложеното в Плана за действие за внедряване на административни услуги на принципа „епизод от живота“ чрез оптимизиране на срока за изпълнение на обикновената услуга за издаване на лична карта и паспорт и за подмяна на временна карта за самоличност.
Цели се и уредба на реда за издаване на моряшките паспорти с оглед на въвеждане на централизираното персонализиране на документа в ДБДС – МВР, и оптимизиране на административната услуга по заявяване на този вид документ за самоличност. 
3. Финансови и други средства, необходими за прилагането на новата уредба:
Приемането на проекта на ЗИДЗЧРБ не води до необходимост от осигуряване на допълнителни финансови средства.
4. Очаквани резултати от прилагането:
Със законопроекта ще се предвиди съответната промяна на разпоредби от Закона за чужденците в Република България и в Закона за трудовата миграция и трудовата мобилност, които са в пряка връзка с изискванията на Директива (ЕС) 2024/1233. Ще се променят и разпоредби от ЗЧРБ, свързани с осигуряване на изпълнението на регламент от Пакта по миграция и убежище по отношение на провеждането на скрининг процедури от органите на МВР на чужденци както на външна граница на Европейския съюз, така и във вътрешността на страната.
Ще бъдат определени размерите на глобите по посочените закони в евро, каквато е официалната парична единица в България от 1 януари 
2026 г.
Ще бъде изпълнено заложеното в Плана за действие за внедряване на административни услуги на принципа „епизод от живота“ намаляване на сроковете за издаване на български лични документи съобразно техническите и организационните възможности.
5. Анализ за съответствие с правото на Европейския съюз:
С проекта се предвижда въвеждане на актове на Европейския съюз, поради което е изготвена таблица за съответствие с правото на Европейския съюз.

РУМЕН РАДЕВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: