Title: Р Е П У Б Л И К А Б Ъ Л Г А Р И Я
Author: Миглена Петрова
Last saved by: Таня Траянова
Company: Counsil of Ministers

НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Вх. №: 52-602-01-43
Дата: 11.09.2026 г.          11:45 ч.

МИНИСТЕРСКИ СЪВЕТ

ДО
Г-ЖА МИХАЕЛА ДОЦОВА
ПРЕДСЕДАТЕЛ НА 
52-ОТО НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Относно: Решение № 671 на Министерския съвет от 2026 г. 
УВАЖАЕМА ГОСПОЖО ДОЦОВА,
На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България изпращам Ви одобрения с Решение № 671 на Министерския съвет от 2026 г. проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
Приложения: 
1. Препис от Решение № 671 на Министерския съвет от 2026 г.
2. Мотиви към проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
3. Частична предварителна оценка на въздействието.
4. Справка от Министерството на правосъдието за съответствие с Конвенцията за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
5. Справка за съответствие с правото на Европейския съюз.
6. Справка за постъпилите бележки и предложения от министерствата и ведомствата от проведеното междуведомствено съгласуване по проекта на акта.
7. Справка за постъпилите предложения и становища от проведените обществени консултации.
РУМЕН РАДЕВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
М И Н И С Т Е Р С К И   С Ъ В Е Т
Препис

Р Е Ш Е Н И Е   № 671
от    1    септември    2026 година

ЗА одобряване на законопроект

На основание чл. 87, ал. 1 от Конституцията на Република България

М И Н И С Т Е Р С К И Я Т    С Ъ В Е Т
Р Е Ш И:

1. Одобрява проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс.
2. Предлага на Народното събрание да разгледа и приеме законопроекта по т. 1.
3. Министърът на правосъдието да представи законопроекта по 
т. 1 в Народното събрание.

МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ: /п/ РУМЕН РАДЕВ

ГЛАВЕН СЕКРЕТАР НА
МИНИСТЕРСКИЯ СЪВЕТ: /п/ КАМЕЛИЯ НЕЙКОВА

НАЧАЛНИК НА ОТДЕЛ
“ДЕЛОВОДСТВО И АРХИВ”:
ЖАНА КАДЪНКОВА

Р Е П У Б Л И К А   Б Ъ Л Г А Р И Я
НАРОДНО СЪБРАНИЕ
Проект

З А К О Н

ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА 
НАКАЗАТЕЛНИЯ КОДЕКС
(Обн., ДВ, бр. 26 от 1968 г.; попр., бр. 29 от 1968 г.; изм. и доп., бр. 92 от 1969 г., бр. 26 и 27 от 1973 г., бр. 89 от 1974 г., бр. 95 от 1975 г., бр. 3 от 1977 г., бр. 54 от 1978 г., бр. 89 от 1979 г., бр. 28 от 1982 г.; попр., бр. 31 от 1982 г.; изм. и доп., бр. 44 от 1984 г., бр. 41 и 79 от 1985 г.; попр., бр. 80 от 1985 г.; изм. и доп., бр. 89 от 1986 г.; попр., бр. 90 от 1986 г.; изм. и доп., 
бр. 37, 91 и 99 от 1989 г., бр. 10, 31 и 81 от 1990 г., бр. 1 и 86 от 1991 г.; попр., бр. 90 от 1991 г.; изм. и доп., бр. 105 от 1991 г., бр. 54 от 1992 г., 
бр. 10 от 1993 г., бр. 50 от 1995 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1995 г. - бр. 97 от 1995 г.; изм. и доп., бр. 102 от 1995 г., бр. 107 от 
1996 г., бр. 62 и 85 от 1997 г.; Решение № 19 на Конституционния съд от 1997 г. - бр. 120 от 1997 г.; изм. и доп., бр. 83, 85, 132, 133 и 153 от 1998 г., бр. 7, 51 и 81 от 1999 г., бр. 21 и 51 от 2000 г.; Решение № 14 на Конституционния съд от 2000 г. - бр. 98 от 2000 г.; изм. и доп., бр. 41 и 101 от 2001 г., бр. 45 и 92 от 2002 г., бр. 26 и 103 от 2004 г., бр. 24, 43, 76, 86 и 88 от 2005 г., бр. 59, 75 и 102 от 2006 г., бр. 38, 57, 64, 85, 89 и 94 от 2007 г, бр. 19, 67 и 102 от 2008 г., бр. 12, 23, 27, 32, 47, 80, 93 и 102 от 2009 г., 
бр. 26 и 32 от 2010 г., бр. 33 и 60 от 2011 г., бр. 19, 20 и 60 от 2012 г., бр. 17, 61 и 84 от 2013 г., бр. 19, 53 и 107 от 2014 г., бр. 14, 24, 41, 74, 79 и 102 от 2015 г., бр. 32 и 47 от 2016 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2016 г. - бр. 83 от 2016 г.; изм. и доп., бр. 95 от 2016 г., бр. 13, 54, 85 и 101 от 2017 г., бр. 55 от 2018 г., бр. 1, 7, 16 и 83 от 2019 г., бр. 13, 23, 28, 88, 103 и 108 от 2020 г.; изм., бр. 9 от 2021 г.; Решение № 12 на Конституционния съд от 2021 г. - бр. 84 от 2021 г.; изм. и доп., бр. 53 от 2022 г.; Решение 
№ 13 на Конституционния съд от 2022 г. - бр. 79 от 2022 г.; Решение № 1 на Конституционния съд от 2023 г. - бр. 10 от 2023 г.; изм. и доп., бр. 67, 82 и 84 от 2023 г., бр. 23, 39, 41 и 42 от 2024 г., бр., 49 Решение № 7 на Конституционния съд от 2025 г. – бр. 50 от 2025 г.; изм., бр. 54 от 2025 г.; Решение № 8 на Конституционния съд от 2025 г. – бр. 60 от 2025 г. изм. и доп., бр. 61, 64, 65, 87 и 115 от 2025 г. и бр. 27, 32 и 55 от 2026 г.)
§ 1. В чл. 93 се създава т. 33:
„33. „Ограничителна мярка на Европейския съюз“ е ограничителна мярка, приета от Европейския съюз въз основа на член 29 от Договора за Европейския съюз или на член 215 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ОВ, C 326 от 26 октомври 2012 г.) или установена в национален нормативен акт за прилагане на ограничителна мярка на Европейския съюз в Република България.“
§ 2. В чл. 233, ал. 1 след думите „Организацията на обединените нации“ запетаята се заменя със съюза „или“, а думите „или от Европейския съюз“ се заличават.
§ 3. В особената част се създава глава седма „а“ с чл. 268а – 268в:
„Глава седма „а“
Престъпления против ограничителните мерки на Европейския съюз

Чл. 268а. (1) Който търгува със, произвежда, държи, предава другиму, внася, изнася, продава, купува, прехвърля, трансферира, транзитира или превозва изделия, включени в Общия списък на оръжията на Европейския съюз, или изделия с двойна употреба, изброени в приложения I и IV към Регламент (ЕС) 2021/821 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 година за въвеждане на режим на Съюза за контрол на износа, брокерската дейност, техническата помощ, транзита и трансфера на изделия с двойна употреба (ОВ, L 206/1 от 11 юни 2021 г.), или предоставя брокерски, застрахователни или други услуги или техническа помощ, свързани с тези изделия, ако извършеното не представлява по-тежко престъпление, се наказва с лишаване от свобода от една до шест години и с глоба в размер от две хиляди и петстотин до десет хиляди евро, като съдът може да постанови и лишаване от право по чл. 37, ал. 1, т. 6 или 7.
(2) Който в нарушение на забрана или на ограничение или в неизпълнение на задължение, което съставлява ограничителна мярка на Европейския съюз:
1. предостави финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро пряко или непряко на физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз;
2. не замрази финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро, притежавани, държани или контролирани от физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз;
3. сключи или продължи действието на сделка, чиято стойност е не по-малко от десет хиляди евро, или сключи или продължи действието на сделки, чиято обща стойност е не по-малко от десет хиляди евро, с трета държава, органи на трета държава или образувания или органи, пряко или непряко притежавани или контролирани от трета държава, или от органи на трета държава, включително възлагане или продължаване изпълнението на договори за обществени поръчки или концесии;
4. търгува със, внася, изнася, продава, купува, прехвърля, транзитира или превозва стоки на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро или предоставя брокерски, застрахователни или други услуги или техническа помощ, свързани с тези стоки, на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро;
5. предостави финансови услуги или извършва финансови дейности извън посочените в т. 4 и ал. 1 на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро;
6. предостави услуги извън посочените в т. 5 на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро;
7. наруши или не изпълни условията на разрешение за извършване на дейности, които при липсата на такова разрешение представляват нарушение на забрана или ограничаване, което съставлява ограничителна мярка на Европейския съюз,
ако извършеното не представлява по-тежко престъпление, се наказва с лишаване от свобода до три години и глоба в размер от хиляда и петстотин до пет хиляди евро.
(3) Наказанието по ал. 2 се налага и на онзи, който:
1. използва, прехвърли на друго лице или се разпореди по друг начин с финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро, пряко или непряко притежавани, държани или контролирани от физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, които следва да бъдат замразени в съответствие с ограничителна мярка на Европейския съюз, с цел укриване на тези финансови средства или икономически ресурси, ако извършеното не представлява по-тежко престъпление;
2. предостави невярна или подвеждаща информация с цел да се скрие фактът, че физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, е действителният собственик или бенефициер на финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро, които следва да бъдат замразени в съответствие с ограничителна мярка на Европейския съюз, ако извършеното не представлява по-тежко престъпление.
(4) Който предостави възможност на физическо лице, спрямо което е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, изразяваща се в забрана за пътуване, да влезе или да премине транзитно през територията на Република България, се наказва с лишаване от свобода до две години и глоба в размер от петстотин до две хиляди евро.
(5) Който не изпълни задължение, което съставлява ограничителна мярка на Европейския съюз, да докладва на компетентните органи за финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро, попадащи в юрисдикцията на Република България, които са притежавани, държани или контролирани от него или от управлявано или представлявано от него юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, ако извършеното не представлява по-тежко престъпление, се наказва с лишаване от свобода до една година и глоба до хиляда евро. 
(6) Наказанието по ал. 5 се налага и на онзи, който не изпълни задължение, което съставлява ограничителна мярка на Европейския съюз, за предоставяне на компетентните органи на информация относно замразени финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро или на налична информация относно финансови средства или икономически ресурси на обща стойност не по-малко от десет хиляди евро на територията на Република България, притежавани, държани или контролирани от физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, които не са били замразени, когато тази информация е била получена при изпълнението на служебни задължения, ако извършеното не представлява по-тежко престъпление.
(7) Когато общата стойност на финансовите средства, на икономическите ресурси, на сделките, на дейностите, на услугите или на стоките е не по-малко от сто хиляди евро, наказанието е:
1. от една до шест години лишаване от свобода и глоба от три хиляди до петнадесет хиляди евро – в случаите по ал. 2 и 3;
2. до четири години лишаване от свобода и глоба от две хиляди и петстотин до десет хиляди евро – в случаите по ал. 5 и 6.
(8) Наказанието е лишаване от свобода от три до десет години и глоба от пет хиляди до двадесет и пет хиляди евро, като съдът може да постанови и лишаване от право по чл. 37, ал. 1, т. 6 или 7, когато деянието по ал. 1 - 7 е извършено:
1. от лице, което действа по поръчение или в изпълнение на решение на група, организация или организирана престъпна група; 
2. чрез използване на документ с невярно съдържание или на неистински или преправен документ;
3. с користна цел;
4. повторно или представлява опасен рецидив.
(9) Наказва се с лишаване от свобода до три години и глоба от хиляда и петстотин до пет хиляди евро онзи, който, като търгува със, произвежда, държи, предава другиму, внася, изнася, продава, купува, прехвърля, трансферира, транзитира или превозва изделия, включени в Общия списък на оръжията на Европейския съюз или изделия с двойна употреба, изброени в приложения I и IV към Регламент (ЕС) 2021/821 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 година за въвеждане на режим на Съюза за контрол на износа, брокерската дейност, техническата помощ, транзита и трансфера на изделия с двойна употреба (ОВ, L 206/1 от 11 юни 2021 г.) или като предоставя брокерски, застрахователни или други услуги или техническа помощ, свързани с тези изделия, по непредпазливост наруши ограничителна мярка на Европейския съюз.
(10) В случаите по ал. 3 финансовите средства или икономическите ресурси, или имуществото, в което са трансформирани, се отнемат в полза на държавата, ако принадлежат на виновния и спрямо него е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз; когато финансовите средства или икономическите ресурси липсват или са отчуждени, се присъжда тяхната равностойност. Когато финансовите средства или икономическите ресурси, или имуществото, в което са трансформирани, не са собственост на виновния или са в съсобственост с виновния и спрямо него е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз, се присъжда тяхната равностойност.
(11) В случаите по ал. 1 - 8, ако деецът доброволно разкрие всичко, което му е известно за извършеното престъпление и по този начин улесни разкриването и доказването на престъплението, се наказва при смекчаващи обстоятелства.
Чл. 268б. (1) Не е престъпно деянието по чл. 268а, ал. 1 - 7 и 9, извършено за предоставяне на хуманитарната помощ. 
(2) Не е престъпно деянието по чл. 268а, ал. 6, извършено от лице, упражняващо регламентирана в Закона за адвокатурата дейност, или от юрисконсулт, когато информацията, която това лице е получило или получава, е от или относно някой от неговите клиенти в процеса на установяване на правното му положение, или при защита или представителство на този клиент във или по повод на производство, регламентирано в процесуален закон, което е висящо, предстои да бъде образувано или е приключило, включително при предоставяне на правна консултация за образуване или избягване на такова производство, независимо дали тази информация е получена преди, по време на или след приключване на производството.
Чл. 268в. По смисъла на чл. 268а:
1. „Финансови средства“ са финансови активи и ползи от всякакъв вид, включително, но не само: пари в брой, чекове, парични вземания, менителници, платежни нареждания и други платежни инструменти; депозити във финансови институции или други образувания, наличности по сметки, дългове и дългови облигации; публично и частно търгувани ценни книжа и дългови инструменти, включително дялове и акции, сертификати, представляващи ценни книжа, облигации, полици, варанти, дългосрочни облигации със задължителна лихва и договори за деривати; лихви, дивиденти или други приходи от активи или стойност, натрупана или генерирана от активи; кредити, право на прихващане, гаранции, гаранции за изпълнение или други финансови ангажименти; акредитиви, коносаменти, документи за продажба; документи, удостоверяващи участие във фондове или финансови ресурси; криптоактиви;
2. „Икономически ресурси“ са активи от всякакъв вид, материални и нематериални, движими и недвижими, които не са финансови средства, но могат да бъдат използвани за получаване на финансови средства, стоки или услуги;
3. „Замразяване на финансови средства“ е предотвратяване на: движението, прехвърлянето, изменението или използването на финансови средства; достъпа до финансови средства; боравенето с финансови средства по начин, който би довел до промяна на техния обем, количество, местонахождение, собственост, владение, вид, предназначение или до промяна, която би позволила използване на финансови средства, включително управление на портфейл;
4. „Замразяване на икономически ресурси“ е предотвратяване на използването на икономически ресурси за получаване на финансови средства, стоки или услуги, включително, но не само, чрез тяхната продажба, отдаване под наем или ипотекиране.“
§ 4. В чл. 339б след думите „Организацията на обединените нации“ запетаята се заненя със съюза „или“, а думите „или от Европейския съюз“ се заличават.

ДОПЪЛНИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 5. Този закон въвежда изискванията на Директива 
(ЕС) 2024/1226 на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 
2024 година относно определянето на престъпленията и санкциите при нарушаване на ограничителните мерки на Съюза, и за изменение на Директива (ЕС) 2018/1673 (OВ, L 2024/1226 от 29 април 2024 г.).
§ 6. Националният статистически институт събира от компетентните органи и предоставя на Европейската комисия статистическите данни по член 17 от Директива (ЕС) 2024/1226.

ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ

§ 7. В Наказателно-процесуалния кодекс (обн., ДВ, бр. 86 от 
2005 г.; изм. и доп., бр. 46 и 109 от 2007 г., бр. 69 и 109 от 2008 г., бр. 12, 27, 32 и 33 от 2009 г., бр. 15, 32 и 101 от 2010 г., бр. 13, 33, 60, 61 и 93 от 2011 г.; Решение № 10 на Конституционния съд от 2011 г. – бр. 93 от 
2011 г.; изм., бр. 19, 20, 25 и 60 от 2012 г., бр. 17, 52, 70 и 71 от 2013 г., 
бр. 21 от 2014 г., бр. 14, 24, 41, 42, 60, 74 и 79 от 2015 г., бр. 32, 39, 62, 81 и 95 от 2016 г., бр. 13, 63 и 101 от 2017 г., бр. 7 и 44 от 2018 г.; Решение № 14 на Конституционния съд от 2018 г. – бр. 87 от 2018 г.; изм., бр. 96 от 
2018 г., бр. 7, 16 и 83 от 2019 г., бр. 98, 103 и 110 от 2020 г., бр. 9, 16 и 20 от 2021 г.; Решение № 7 на Конституционния съд от 2021 г. – бр. 41 от 
2021 г.; изм., бр. 80 от 2021 г.; Решение № 13 на Конституционния съд от 2021 г. – бр. 85 от 2021 г.; изм., бр. 32 и 62 от 2022 г., бр. 48, 69, 84 и 86 от 2023 г. и бр. 18, 36 и 39 от 2024 г., бр. 61, 65 и 97 от 2025 г. и бр. 16, 32, 51 и 59 от 2026 г.), в чл. 172, ал. 2 след думите „чл. 253“ се добавя „чл. 268а, ал. 1, ал. 7, т. 1 и ал. 8“ и се поставя запетая.

§ 8. В Закона за административните нарушения и наказания (обн., ДВ, бр. 92 от 1969 г.; изм. и доп., бр. 54 от 1978 г., бр. 28 от 1982 г., бр. 28 и 101 от 1983 г., бр. 89 от 1986 г., бр. 24 от 1987 г., бр. 94 от 1990 г., бр. 105 от 1991 г., бр. 59 от 1992 г., бр. 102 от 1995 г., бр. 12 и 110 от 1996 г., бр. 11, 15, 59 и 85 от 1998 г., бр. 51, 67 и 114 от 1999 г., бр. 92 от 2000 г., бр. 25, 61 и 101 от 2002 г., бр. 96 от 2004 г., бр. 39 и 79 от 2005 г., бр. 30, 33, 69 и 108 от 2006 г., бр. 51, 59 и 97 от 2007 г., бр. 12, 27 и 32 от 2009 г., бр. 10, 33, 39, 60 и 77 от 2011 г., бр. 19, 54 и 77 от 2012 г., бр. 17 от 2013 г., бр. 98 и 107 от 2014 г., бр. 81 от 2015 г., бр. 76 и 101 от 2016 г., бр. 63 и 101 от 2017 г., 
бр. 20 и 38 от 2018 г., бр. 83 и 94 от 2019 г., бр. 13 и 109 от 2020 г., бр. 21 от 2021 г., бр. 25 и 51 от 2022 г., бр. 80, 84 и 106 от 2023 г., бр. 39 и 79 от 
2024 г., бр. 50, 54, 61, 64 и 115 от 2025 г. и бр. 17 от 2026 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1.	В чл. 83а
а) в ал. 1 след думите „260а-260в“ се добавя „чл. 268а, ал. 1 – 9“ и се поставя запетая;
б) в ал. 3:
аа) създава се нова т. 5:
„5. до 40 500 000 евро, но не по-малко от равностойността на облагата – в случаите по чл. 268а, ал. 1 – 4 от Наказателния кодекс;“
бб) създава се т. 6:
„6. до 8 500 000 евро, но не по-малко от равностойността на облагата – в случаите по чл. 268а, ал. 5 и 6 от Наказателния кодекс;“ 
вв) досегашната т. 5 става т. 7;
в) в ал. 11 след думата „размера“ се добавя „или срока“, а след думата „санкцията“ се добавя „по ал. 1, 2 и 5“;
г) в ал. 13 изречение второ се изменя така: 
„Когато пряката или непряката облага от престъплението по ал. 1 или имуществото - предмет на престъплението, липсват или са отчуждени, присъжда се тяхната равностойност.“;
д) в ал. 14 думите „ал. 1, 2, 5 и 13“ се заменят с „ал. 1, 2 и 5 и не се отнема пряката или непряката облага от престъплението по ал. 1, както и предметът на престъплението“.
2. В чл. 83б, ал. 3 накрая се добавя „или за това, че е било създадено или използвано за някое от престъпленията по чл. 83а, ал. 2“.
§ 9. В Закона за специалните разузнавателни средства (обн., ДВ, бр. 95 от 1997 г.; изм. и доп., бр. 70 от 1999 г., бр. 49 от 2000 г., бр. 17 от 2003 г., бр. 86 от 2005 г., бр. 45 и 82 от 2006 г., бр. 109 от 2007 г., бр. 43 и 109 от 2008 г., бр. 88, 93 и 103 от 2009 г., бр. 32 и 88 от 2010 г., бр. 1 и 13 от 2011 г., бр. 44 от 2012 г., бр. 17, 52, 70 и 111 от 2013 г., бр. 53 и 107 от 
2014 г., бр. 14, 42, 56, 74 и 79 от 2015 г., бр. 39, 81 и 103 от 2016 г., бр. 63, 84 и 103 от 2017 г., бр. 7 и 56 от 2018 г., бр. 17 и 37 от 2019 г., бр. 69 от 
2020 г., бр. 32 и 62 от 2022 г., бр. 6 и 84 от 2023 г., бр. 61 и 94 от 2025 г. и бр. 16 и 51 от 2026 г.), в чл. 3, ал. 1 след думите „чл. 253“ се добавя „чл. 268а, ал. 1, ал. 7, т. 1 и ал. 8“ и се поставя запетая.
§ 10. В Закона за защита на лицата, подаващи сигнали или публично оповестяващи информация за нарушения (обн., ДВ, бр. 11 от 
2023 г.; изм. и доп., бр. 65, 84 и 88 от 2023 г., бр. 38 от 2025 г. и бр. 16 и 51 от 2026 г.) се правят следните изменения и допълнения:
1. В чл. 3, ал. 1:
а) създава се нова т. 5:
„5. нарушения на ограничителна мярка, приета от Европейския съюз въз основа на член 29 от Договора за Европейския съюз или на член 215 от Договора за функциониране на Европейския съюз или установена в национален нормативен акт за прилагане на ограничителна мярка на Европейския съюз в Република България;“
б) досегашната т. 5 става т. 6.
2. В чл. 20, ал. 1 се създава т. 16:
„16. за сигнали по чл. 3, ал. 1, т. 5 – до съответния компетентен орган съгласно действащото законодателство.“
3. В Приложението към чл. 3, ал. 1 и 3, в част I се създава буква „Л“:
„Л. Член 3, ал. 1, т. 5 – нарушение на ограничителна мярка, приета от Европейския съюз: 
Директива (ЕС) 2024/1226 на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 2024 година относно определянето на престъпленията и санкциите при нарушаване на ограничителните мерки на Съюза, и за изменение на Директива (ЕС) 2018/1673 (OВ, L 2024/1226 от 29 април 
2024 г.).“
§ 11. Законът влиза в сила един месец след обнародването му в „Държавен вестник“.
Законът е приет от 52-ото Народно събрание на ………..… 2026 г. и е подпечатан с официалния печат на Народното събрание.

ПРЕДСЕДАТЕЛ НА
НАРОДНОТО СЪБРАНИЕ:

МИХАЕЛА ДОЦОВА

М  О  Т  И  В  И

към проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс

1. Причини, които налагат приемането на предложения проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс
Причината, която налага приемането на предложения проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс (НК), е необходимостта Република България да изпълни ангажимента си за транспониране в националното законодателство на изискванията на Директива (ЕС) 2024/1226 на Европейския парламент и на Съвета от 
24 април 2024 година относно определянето на престъпленията и санкциите при нарушаване на ограничителните мерки на Съюза, и за изменение на Директива (ЕС) 2018/1673 (Директивата).
Директивата е публикувана в „Официалния вестник“ на Европейския съюз (ЕС) на 29 април 2024 г. и влезе в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ. 
Ограничителните мерки на Европейския съюз са основен инструмент за утвърждаване на целите на общата външна политика и политика на сигурност (ОВППС) съгласно член 21 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Тези цели включват отстояване на ценностите, сигурността, независимостта и целостта на ЕС, консолидиране и подкрепа за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и принципите на международното право и опазване на мира, предотвратяване на конфликти и укрепване на международната сигурност в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации. 
За да се осигури ефективното прилагане на ограничителните мерки на Съюза и целостта на вътрешния пазар в рамките на ЕС, както и да се постигне високо равнище на сигурност в рамките на пространството на свобода, сигурност и правосъдие с Директивата се установяват минимални правила относно определянето на престъпленията и санкциите за нарушаването им. 
На равнище ЕС на акта се придава приоритетно значение, като за целите на хармонизацията на материята в наказателноправната област с Решение (ЕС) 2022/2332 на Съвета от 28 ноември 2022 г. нарушаването на ограничителните мерки беше включено сред областите на престъпност по член 83, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз, т.е. сред областите на особено тежка престъпност с трансгранично измерение, произтичащо от естеството или последиците на тези деяния или от особена необходимост за общо противодействие.

Решение (ЕС) 2022/2332 на Съвета от 28 ноември 2022 г. за определяне на нарушаването на ограничителните мерки на Съюза като област на престъпност, която отговаря на критериите, посочени в член 83, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ST/10287/2022/REV/1, ОВ L 308, 29.11.2022 г., стр. 18—21)

Предвиденият в член 20, параграф 1 от Директивата едногодишен срок за въвеждането ѝ в националното законодателство изтече на 20 май 2025 г., поради което срещу България е образувана Процедура за нарушение № 2025/0199 на Европейската комисия (ЕК) за неуведомяване в срок на ЕК за мерките за пълно транспониране на Директивата. На 24 юли 2025 г. българската държава е информирана с Официално уведомително писмо на ЕК. На 11 март 2026 г. ЕК изпрати на българските власти мотивирано становище по процедурата.
С оглед на изложеното изпълнението на задължението на Република България за надлежно въвеждане на изискванията на Директивата в националното законодателство следва да бъде приоритизирано. 

2. Цели на предложения проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс
С предложения проект на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс (ЗИДНК) се цели пълно въвеждане в националното законодателство на изискванията на Директива (ЕС) 2024/1226 на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 2024 година относно определянето на престъпленията и санкциите при нарушаване на ограничителните мерки на Съюза, и за изменение на Директива (ЕС) 2018/1673, чрез:
•	 инкриминиране на деянията, свързани с нарушаване на ограничителните мерки на ЕС; 
•	осигуряване на ефективни, възпиращи и пропорционални санкции за престъпления, свързани с нарушаване на ограничителните мерки на ЕС.
В по-широк план предложеният законопроект цели осигуряване на последователно и пълно прилагане на политиката на ЕС относно ограничителните мерки.

3. Същност на законодателните промени
Със законопроекта се предлага криминализиране на определени деяния, извършени в нарушение на ограничителни мерки на Съюза, и ефективни, възпиращи и пропорционални по вид и размер наказания за тях, при съобразяване с изискванията на равнище ЕС. Предвидените промени в НК са съобразени с принципите на наказателното право: определеност на наказателната норма, пропорционалност на санкциите и ефективност на наказателното преследване.
В особената част на НК се създава нова глава седма „а“ ,,Престъпления против ограничителните мерки на Европейския съюз“, която включва разпоредби от чл. 268а до чл. 268в включително. Новата глава седма „а“ е уредена систематично непосредствено след престъпленията против финансовата, данъчната и осигурителната системи. Тази систематика е обоснована с обстоятелството, че значителна част от деянията, инкриминирани с предлаганото допълнение на закона, засягат финансовата система и паричния оборот. Самостоятелното обособяване на главата подчертава специфичния характер на тези престъпления.
Извеждането на престъпното нарушаване на ограничителните мерки на Европейския съюз в самостоятелна глава в особената част на Наказателния кодекс се налага като подход поради специфичния родов обект на тази група престъпления, а именно - обществените отношения, свързани с отстояване на ценностите, сигурността, независимостта и целостта на ЕС, консолидирането и подкрепата за демокрацията, върховенството на закона, правата на човека и принципите на международното право и опазване на мира, предотвратяването на конфликти и укрепването на международната сигурност в съответствие с целите и принципите на Устава на Организацията на обединените нации.
Основната разпоредба от Директивата, която установява престъпленията, свързани с нарушаване на ограничителните мерки, е 
член 3, параграф 1. Със законопроекта се предлага изискванията на тази разпоредба да бъдат въведени в националното законодателство с разпоредбите на чл. 268а, ал. 1 - 6 от Наказателния кодекс, като в ал. 3, 5 и 6 са изведени престъпленията, изразяващи се в поведение, с което се заобикалят ограничителни мерки на ЕС. С това отграничаване на хипотезите на престъпно заобикаляне на ограничителни мерки от останалите нарушения са отчетени както особеностите на изпълнителните деяния, чрез които се заобикалят ограничителните мерки, така и някои различни правни последици, които Директивата предвижда за тях. 
Предложената регламентация на престъпните състави в чл. 268а от законопроекта се придържа тясно към формулировките на нарушенията на ограничителните мерки, които следва да бъдат криминализирани съгласно Директивата, поради постигнатата в нея висока степен на обобщеност при дефиниране на престъпленията, свързани с нарушаване на ограничителните мерки на ЕС, при съобразяване на видовете мерки и техните формулировки в множеството актове на ЕС, с които се налагат ограничителни мерки.
Ефективното прилагане на предложената разпоредба на чл. 268а от законопроекта предпоставя добро познаване на правните актове на ЕС, с които се налагат визираните в Директивата ограничителни мерки. Задължение и отговорност на всички държавни и общински органи на Република България, както и на заинтересованите юридически и физически лица е да бъдат информирани и да изпълняват решенията и регламентите на Съвета на ЕС относно ограничителните мерки. 
От субективна страна регламентираните в чл. 268а, ал. 1 - 8 от законопроекта престъпления са умишлени. Единствено в  чл. 268а, ал. 9, в изпълнение на изискването на член 3, параграф 3 от Директивата, е предвидено престъпление, наказуемо при форма на вината – непредпазливост. 
При установяването на съставите на престъпленията, свързани с ограничителните мерки на ЕС, е избран подход, насочен към избягване на риска от прекомерна криминализация, като се предлага България да се възползва от предоставената от Директивата възможност да предвиди, че нарушенията на ограничителните мерки на Съюза, засягащи финансови средства, икономически ресурси, стоки, услуги, сделки или дейности на стойност под 10 000 евро, не съставляват престъпления.
За извършване на престъпленията по чл. 268а, ал. 1 се предвижда наказание в размер лишаване от свобода от една до шест години и глоба в размер от 2500 до 10 000 евро, като съдът може да постанови и лишаване от право по чл. 37, ал. 1, т. 6 или 7 от НК. Размерът на наказанието лишаване от свобода кореспондира с изискванията на член 5 от Директивата. Предлага се България да се възползва от предоставената от Директивата възможност да бъде предвиден по-малък максимален срок на наказанието лишаване от свобода, когато финансови средства, икономически ресурси, стоки, услуги, сделки или дейности – предмет на престъпленията, са на стойност под 100 000 евро. С предвидените кумулативни наказания се въвеждат изискванията на член 5, параграф 5 от Директивата. 
Разпоредбата на чл. 93 от НК се допълва чрез създаването на нова т. 33, която дефинира „ограничителна мярка на Европейския съюз“ с цел въвеждане на изискването  на член 2, точка 1 от Директивата и очертаване на кръга на актовете, в които са установени тези мерки, а именно български нормативни актове по прилагане на ограничителните мерки на ЕС и актове на ЕС с пряко приложение. Актовете на ЕС, с които се налагат ограничителни мерки, са предмет на динамична актуализация, като също така при необходимост се приемат нови актове. Поради това изброяването им в НК не е възможно. Добавянето на т. 33 в чл. 93 от НК с определение на понятието „ограничителна мярка на Европейския съюз“ гарантира еднопосочното тълкуване и правилно прилагане на съответните престъпни състави, а с това се избягва рискът от създаване на противоречива съдебна практика по прилагането на закона.
Дефиницията по член 2, точка 2 от Директивата се използва в текстовете на самите разпоредби, като се използва изразът „физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо което е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз“, целящ максимално широка дефиниция на възможната правна форма на субекта на ограничителна мярка на ЕС. 
Съдържанието на понятието „финансови средства“ по член 2, точка 3 от Директивата е развито в чл. 268в, т. 1, като същото се използва само за целите на новата глава седма „а“ от НК. Регламентацията е необходима, тъй като в съдържащата се в Регламент на Съвета (ЕС) 
№ 833/2014 от 31 юли 2014 г. относно ограничителни мерки с оглед на действията на Русия, дестабилизиращи положението в Украйна (Регламент (ЕС) № 833/2014) дефиниция за финансови средства, която сама по себе си е пряко приложима, не са включени криптоактивите. Самата дефиниция за криптоактиви е регламентирана в  член 3, параграф 1, точка 5 от Регламент (ЕС) 2023/1114 на Европейския парламент и на Съвета и е с пряко приложение.

Регламент (ЕС) 2023/1114 на Европейския парламент и на Съвета от 31 май 2023 г. относно пазарите на криптоактиви и за изменение на регламенти (ЕС) № 1093/2010 и (ЕС) № 1095/2010 и на директиви 2013/36/ЕС и (ЕС) 2019/1937 (текст от значение за ЕИП)

Въвеждането на дефинициите по чл. 2, т. 4-6 от Директивата се осъществява чрез проектните разпоредби на чл. 268в, т. 2 - 4.
Определенията в чл. 268в от НК следват установената терминология и осигуряват еднозначност при прилагането на новите наказателни норми. Включването им в самостоятелна разпоредба, а не в общите дефиниции на чл. 93 от НК, е обосновано с техния специфичен обхват, а именно - те са предназначени изключително за тълкуване в рамките на глава седма „а“.
С чл. 268а, ал. 1, 2 и 4 пълно и точно се въвеждат изискванията на член 3, параграф 1, букви „а“-„ж“ и буква „и“ от Директивата, като се криминализират деяния, които съставляват нарушение на ограничителни мерки на ЕС, както следва:
•	В чл. 268а, ал. 2, т. 1 и 2 се криминализират нарушенията на мерките, състоящи се в замразяване на финансови средства или икономически ресурси. Тези мерки включват забрана за предоставяне, пряко или косвено, на финансови средства или икономически ресурси на или в полза на физически или юридически лица, образувания или органи, спрямо които се прилагат мерки, състоящи се в замразяване на средства или икономически ресурси, както и задължение за замразяване на всички финансови средства и икономически ресурси, които принадлежат на същите лица, образувания или органи, или са притежавани, държани или контролирани от тях.
По отношение на престъплението по чл. 268а, ал. 2, т. 2 следва да се има предвид, че съгласно регламентите на ЕС относно ограничителните мерки средствата и икономическите ресурси на включените в списъка лица се замразяват по силата на съответния регламент от момента на включването им в списъка (вж. например член 2, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 269/2014). Мерките са задължителни за всички субекти на правото, респективно умишленото им нарушаване ще представлява престъпление по чл. 268а, ал. 2, т. 1 или 2. За целите на очертаване на кръга на адресатите на мярката, респективно на субектите на престъплението, следва да се реферира и към дефинициите в чл. 268в, т. 3 и 4 за „замразяване на финансови средства“ и „замразяване на икономически ресурси“. Необходимо е да се отчита обстоятелството, че прилагането на финансови санкции и по-точно замразяването на активи представлява задължение както за публичния, така и за частния сектор, включително отговорност носят кредитните и финансовите институции, тъй като на практика те участват в по-голямата част от финансовите трансфери.
•	В чл. 268а, ал. 4 се криминализират нарушенията на ограничителните мерки на ЕС относно ограниченията за допускане на територията на държава членка (забрани за пътуване). Такива мерки обикновено са предвидени в решения на Съвета, приети на основание член 29 от Договора за Европейския съюз. Тяхното прилагане се осъществява като държавите членки вземат необходимите национални мерки за предотвратяване на влизането или транзитното преминаване на санкционираните физически лица във всички зони на територията на дадена държава членка.
•	В чл. 268а, ал. 2, т. 3 се криминализират нарушения на ограничителните мерки на ЕС, изразяващи се в забрана или ограничаване на сключването или продължаването на сделки под каквато и да било форма, включително финансови сделки, както и възлагането или продължаването на изпълнението на договори за обществени поръчки или концесии, попадащи в обхвата на директиви 2009/81/ЕО, 2014/23/ЕС, 2014/24/ЕС или 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета, с трета държава, органи на трета държава или образувания и органи, пряко или непряко притежавани или контролирани от трета държава или органи на трета държава.

Директива 2009/81/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 юли 2009 г. относно координирането на процедурите за възлагане на някои поръчки за строителство, доставки и услуги от възлагащи органи или възложители в областта на отбраната и сигурността и за изменение на директиви 2004/17/ЕО и 2004/18/ЕО (текст от значение за ЕИП);

Директива 2014/23/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за възлагане на договори за концесия, текст от значение за ЕИП;

Директива 2014/24/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. за обществените поръчки и за отмяна на Директива 2004/18/ЕО, текст от значение за ЕИП;

Директива 2014/25/ЕС на Европейския парламент и на Съвета от 26 февруари 2014 г. относно възлагането на поръчки от възложители, извършващи дейност в секторите на водоснабдяването, енергетиката, транспорта и пощенските услуги и за отмяна на Директива 2004/17/ЕО, текст от значение за ЕИП;

Разпоредбата освен за договори за обществени поръчки и концесии, се отнася до секторни сделки, забранени от регламентите на ЕС, които не се причисляват към класическите категории секторни санкции (като например забрани за внос и износ, забрани за предоставяне на услуги). Забраните за секторни сделки включват например забраната за сътрудничество по член 5аа, параграф 1 от Регламент (ЕС) № 833/2014 и забраната за отдаване под наем и лизинг по член 20, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2017/1509. 

Регламент (ЕС) 2017/1509 на Съвета от 30 август 2017 г. за ограничителни мерки срещу Корейската народнодемократична република и за отмяна на Регламент (ЕО) № 329/2007;

•	В чл. 268а, ал. 2, т. 4 се криминализират нарушения на ограничителните мерки на ЕС, изразяващи се в неизпълнение на забрана на търгуването, вноса, износа, продажбата, покупката, прехвърлянето, транзита или превоза на стоки или услуги. Нарушаването на тези забрани следва да съставлява престъпление, включително ако стоките се внасят или изнасят от или за трета държава, за да бъдат прехвърлени към местоназначение, по отношение на което забраната за внос, износ, продажба, покупка, прехвърляне, транзит или превоз на тези стоки представлява ограничителна мярка на Съюза.

•	В чл. 268а, ал. 1 се криминализира търгуването, произвеждането, държането, предаването другиму, внасянето, изнасянето, продаването, купуването, прехвърлянето, трансферирането, транзитирането или превозването, когато са извършени по отношение на изделия като оръжия, военни технологии и оборудване, стоки, софтуер и технологии, които са включени в Общия списък на оръжията на Европейския съюз, приет от Съвета на 20 февруари 2023 г., или са изброени в приложения I и IV към Регламент (ЕС) 2021/821 на Европейския парламент и на Съвета, тъй като съгласно изискванията на Директивата действията с тези стоки в нарушение на ограничителни мерки следва да съставляват престъпление без значение на тяхната стойност. Изпълнителното деяние е сходно с това на действащата разпоредба на 
чл. 233, ал. 1 от НК във втората й хипотеза, като при нея обхватът на дейностите е по-широк от този в Директивата, както и с чл. 339б от НК. Действащите чл. 233 и чл. 339б от НК включват в своя обхват нарушения на мерки на Организацията на обединените нации, Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа и Европейския съюз. Именно поради това с проекта се предлага отпадането от чл. 233, ал. 1 и чл. 339б от НК на нарушаването на забрани, ограничения или санкции, наложени от ЕС, и добавянето на допълнителните дейности, които са извън обхвата на Директивата, в изпълнителното деяние в проектната разпоредба на 
чл. 268а, ал. 1. Така се въвежда ясна граница между новия престъпен състав и съществуващите разпоредби на НК - чл. 233 и чл. 339б, и се избягва дублирането на състави на престъпления. По този начин се създава единен престъпен състав, с който да се обхващат всички възможни дейности, нарушаващи ограничителни мерки на Съюза. След изменението чл. 233 и чл. 339б от НК ще продължат да обхващат нарушения на забрани само на Организацията на обединените нации и Организацията за сигурност и сътрудничество в Европа, докато нарушенията на мерките на ЕС ще бъдат изцяло в обхвата на новия чл. 268а от НК.

Общ списък на оръжията на Европейския съюз приет от Съвета на 20 февруари 2023 г. (оборудване, включено в обхвата на Обща позиция 2008/944/ОВППС на Съвета, определяща общи правила за режим на контрол върху износа на военни технологии и оборудване) (актуализиращ и заменящ Общия списък на оръжията на Европейския съюз, приет от Съвета на 21 февруари 2022 г. (ОВ C 100, 1.3.2022 г., стр. 3.) (ОВППС) 2023/C 72/02;

Регламент (ЕС) 2021/821 на Европейския парламент и на Съвета от 20 май 2021 година за въвеждане на режим на Съюза за контрол на износа, брокерската дейност, техническата помощ, транзита и трансфера на изделия с двойна употреба (преработен текст);

•	В чл. 268а, ал. 2, т. 5 са криминализирани нарушенията на секторни икономически и финансови мерки, изразяващи се в забрана за предоставянето на финансови услуги или извършването на финансови дейности. Такива финансови услуги и дейности включват, но не се ограничават до: финансиране и предоставяне на финансова помощ, предоставяне на инвестиции и инвестиционни услуги, емитиране на прехвърлими ценни книжа и инструменти на паричния пазар, приемане на депозити, предоставяне на специализирани услуги за финансови съобщения, операции с банкноти, предоставяне на услуги по определяне на кредитен рейтинг и предоставяне на криптоактиви и портфейли (по отношение на финансови дейности, вж. член 5а от Регламент (ЕС) 
№ 833/2014). Дефиниции за някои от тези дейности се съдържат в Регламент (ЕС) № 833/2014, например за „дейности по определяне на кредитен рейтинг“ е дефинирана в член 1, буква у), за „финансиране или финансова помощ“ - в член 1, буква о) от Регламент (ЕС) № 833/2014, за „инвестиционни услуги“ - в член 1, буква д) от Регламент (ЕС) № 833/2014.
•	В чл. 268а, ал. 2, т. 6 са криминализирани нарушенията на секторни икономически и финансови мерки, изразяващи се в забрана за предоставянето на услуги, различни от финансови услуги. Такива услуги включват, но не се ограничават до: услуги по предоставяне на правни консултации, услуги по доверително управление, услуги в областта на връзките с обществеността, счетоводството, одита, воденето на счетоводни книги и данъците, консултантски услуги по управление и стопанска дейност, консултантски услуги в сферата на информационните технологии, услуги за радио- и телевизионно разпространение, архитектурни, инженерни и други услуги.

•	В чл. 268а, ал. 2, т. 7 е криминализирано поведение, съставляващо нарушение или неизпълнение на специалните условия на разрешенията (дерогации), предоставени от компетентните органи, за извършване на определени дейности, които при липсата на такова разрешение представляват нарушение на забрана или ограничение, което съставлява ограничителна мярка на Съюза. Всяка дейност, извършвана без разрешение, може да се смята, в зависимост от обстоятелствата по случая за нарушение на ограничителните мерки на Съюза, които се състоят в замразяване на финансови средства или икономически ресурси, забрани за пътуване, оръжейно ембарго или други секторни икономически и финансови мерки.
В чл. 268а, ал. 3, 5 и 6 пълно и точно се въвеждат изискванията на член 3, параграф 1, буква „з“ от Директивата, като се криминализират деяния, изразяващи се в поведение, с което се заобикалят ограничителните мерки на Съюза.
Пример за поведение, с което се заобикалят ограничителните мерки на Съюза, което е все по-разпространено, е практиката на физически или юридически лица, други правни образувания или органи, спрямо които са наложени ограничителни мерки, да използват, прехвърлят на трета страна или по друг начин да се разпореждат с финансови средства или икономически ресурси, пряко или косвено притежавани, държани или контролирани от тях, с цел укриване на съответните финансови средства или икономически ресурси. Освен това практиката на предоставяне на невярна или заблуждаваща информация (включително непълна относима информация) с цел да се скрие фактът, че физическо или юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо което са наложени ограничителни мерки, е действителният собственик или бенефициер на финансови средства или икономически ресурси, за които са приложими ограничителните мерки на Съюза, също представлява заобикаляне на ограничителните мерки на Съюза. 
Неспазването на задължение за докладване до компетентните органи, установено в актове, с които се определят ограничителни мерки на Съюза, също се криминализира съгласно изискванията на Директивата в проектната разпоредба на чл. 268а, ал. 5. При това деяние субектът на престъпление е винаги физическо лице или лице, което управлява или представлява юридическо лице, друго правно образувание или орган, спрямо които е наложена ограничителна мярка на Европейския съюз. При деянията по ал. 6 на чл. 268а субектът на престъплението може да бъде всяко лице, а не само такова, спрямо което е наложена ограничителна мярка на ЕС.
В изпълнение на изискванията на член 5 от Директивата и с оглед на желанието да се възползваме от предоставената от Директивата възможност да бъде предвидено по-тежко наказанието, когато финансови средства, икономически ресурси, стоки, услуги, сделки или дейности – предмет на престъпленията, са на стойност над 100 000 евро, е предложена проектната разпоредба на чл. 268а, ал. 7.
В съответствие с изискванията на член 8 от Директивата в 
чл. 268а, ал. 8 се предлага престъпленията да са по-тежко наказуеми в случаите, в които деянието е: извършено от лице, което действа по поръчение или в изпълнение на решение на група, организация или организирана престъпна група; извършено чрез използване на документ с невярно съдържание или на неистински или преправен документ; извършено с користна цел; извършено повторно или представлява опасен рецидив.
В чл. 268а, ал. 9 се регламентира отговорност за извършване на престъплението по чл. 268а, ал. 1 по непредпазливост, като така се въвежда изискването на член 3, параграф 3 от Директивата. 
С чл. 268а, ал. 10 се въвежда изискването на член 10, параграф 2 от Директивата, като се предвижда в хипотезите на чл. 268а, ал. 3 финансовите средства и/или икономическите ресурси – предмет на престъплението, да се отнемат в полза на държавата, а когато липсват или са отчуждени, да се присъжда тяхната равностойност. В посочената разпоредба е направено уточнението, че предметът на престъплението по чл. 268а, ал. 3 ще се отнеме само ако виновният е лице, спрямо което е наложена ограничителна мярка на ЕС - съгласно изискването на член 10, параграф 2 от Директивата. В хипотезата, когато виновното лице по 
чл. 268а, ал. 3 не е лице, спрямо което е наложена ограничителна мярка на ЕС, няма да се пристъпи към отнемане на предмета на престъплението по силата на разпоредбата на чл. 268а, ал. 10. 
С предложението за създаване на чл. 268а, ал. 11 се въвеждат изискванията на Директивата относно по-леката наказуемост, в случаите, когато деецът разкрие всичко, което му е известно за извършеното престъпление, и по този начин улесни разкриването и доказването на престъпленията. 
В разпоредбата на чл. 268б, ал. 1 се въвежда изискването на 
член 3, параграф 5 от Директивата относно хуманитарната помощ, доколкото Директивата няма за цел да криминализира хуманитарната помощ за нуждаещи се лица или дейности в подкрепа на основни човешки потребности, когато това се прави в съответствие с принципите на безпристрастност, хуманност, неутралност и независимост, и когато е приложимо, с международното хуманитарно право. В ал. 2 на същата разпоредба се изпълнява изискването на член 3, параграф 4 от Директивата за обявяване, че деянието не е престъпно, когато е извършено от лице, упражняващо регламентирана в Закона за адвокатурата дейност, или от юрисконсулт, когато информацията, която това лице е получило или получава, е от или относно някой от неговите клиенти в процеса на установяване на правното му положение, или при защита или представителство на този клиент във или по повод на производство, регламентирано в процесуален закон, което е висящо, предстои да бъде образувано или е приключило, включително при предоставяне на правна консултация за образуване или избягване на такова производство, независимо дали тази информация е получена преди, по време на или след приключване на производството. Изключването на адвокатите от задължението за докладване при упражняване на тяхната регламентирана дейност съхранява принципа за адвокатска тайна и правото на защита. За целите на въвеждане на изискванията на член 13 от Директивата в заключителните разпоредби на законопроекта се предлагат съответни допълнения в чл. 172, ал. 2 от Наказателно-процесуалния кодекс и в чл. 3, ал. 1 от Закона за специалните разузнавателни средства, така че да се осигури възможност за използването им при разследването на тези престъпления. Предложението е мотивирано от обстоятелството, че нарушаването на ограничителните мерки е включено сред областите на престъпност по член 83, параграф 1 от Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС), т.е. сред областите на особено тежка престъпност с трансгранично измерение, произтичащо от естеството или последиците на тези деяния или от особена необходимост за общо противодействие. Отчита се също така, че често нарушаването на ограничителните мерки на ЕС може да бъде свързано с престъпления, попадащи в обхвата на някои от останалите изброени в член 83 от ДФЕС области на престъпност, като тероризъм и изпиране на пари. 
Със законопроекта се предлага допълнение на чл. 83а от Закона за административните нарушения и наказания (ЗАНН), така че да бъдат изпълнени изискванията на член 7 от Директивата. Допълнението се налага във връзка с възприетия на равнище ЕС нов концептуален подход за хармонизация на санкциите за юридически лица, в чиято полза е извършено престъпление. Първата директива в областта на наказателното право с въведени минимални максимуми на размерите на имуществените санкции като сума в твърд размер или процент от оборота на юридическото лице в световен мащаб е Директива (ЕС) 2024/1203 относно защитата на околната среда чрез наказателно право. Това е тенденцията по отношение на санкциите за юридически лица, която се наблюдава и в понастоящем водените преговори на равнище ЕС по няколко директиви в областта на наказателното право. В предложената редакция на чл. 83а, ал. 3, т. 5 и 6 от ЗАНН се предвижда максимум на размера на имуществената санкция, но не по-малко от равностойността на облагата, като по този начин се осигурява придържане към установения в националното законодателство модел и съблюдаване на изискванията за ефективни, пропорционални и възпиращи санкции. Предложените изменения на чл. 83а, ал. 11, 13 и 14 от ЗАНН имат за цел прецизиране на уредбата на отговорността на юридическите лица при извършено престъпление.
Предлага се и съответно допълнение в Закона за защита на лицата, подаващи сигнали или публично оповестяващи информация за нарушения, като така се въвежда изискването на член 14 от Директивата.
Във връзка с изискването на член 17 от Директивата за ежегодно представяне на Европейската комисия на определени статистически данни за престъпленията, посочени в членове 3 и 4 от Директивата, и с оглед на възложените с чл. 7, ал. 1 от Закона за статистиката отговорности на Националния статистически институт (НСИ) по осъществяване на статистическата дейност на държавата, в допълнителните разпоредби на законопроекта се предлага статистическите данни да се предоставят на ЕК от НСИ.

4. Очаквани резултати от прилагането на проекта на Закон за изменение и допълнение на Наказателния кодекс:
С предложения законопроект ще бъдат изпълнени в цялост ангажиментите на Република България за въвеждане в националното законодателство на изискванията на Директива (ЕС) 2024/1226 на Европейския парламент и на Съвета от 24 април 2024 година относно определянето на престъпленията и санкциите при нарушаване на ограничителните мерки на Съюза, за изменение на Директива 
(ЕС) 2018/1673 и за прекратяване на процедурата за нарушение.

5. Финансови и други средства, необходими за прилагането на новата уредба:
За изпълнението на предвидените промени не са необходими допълнителни разходи, трансфери или други плащания.
Предложеният проект на акт не води до въздействие върху държавния бюджет. 
Законопроектът не съдържа разпоредби, свързани с въвеждането на регулаторни режими.
Проектът на закон съдържа разпоредби, въвеждащи акт на Европейския съюз, поради което към него е изготвена таблица за съответствие с правото на ЕС.
Към законопроекта е приложена справка за съответствието му с Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи и с практиката на Европейския съд по правата на човека.
Законопроектът е публикуван за провеждане на обществени консултации за срок 30 дни.

РУМЕН РАДЕВ
МИНИСТЪР-ПРЕДСЕДАТЕЛ:

мб-ЕТ		1-RMS-ЗАКОНОПРОЕКТ

Решение №  ………………….на Министерския съвет от 2025 г.
Документът се изпраща чрез СЕОС.
Страница  от