НАЦИОНАЛНО СДРУЖЕНИЕ НА ОБЩИНИТЕ

РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ
……………………………………………………………………………….

					До
					г-н Любен Корнезов
Председател на временната комисия
за подготовка на предложения
за промени в Конституцията
Заместник председател на
40-то Народно събрание

Предложение за промени в  Конституцията

от Национално сдружение на общините в Република България 

Развитието на процеса на децентрализация, както и новите отговорности, възлагани на местните власти с промените в законодателството, поставят в центъра на вниманието финансовото укрепване на общините на базата на собствени,  устойчиви приходоизточници. Промени в тази насока са необходими и с оглед развитието на услугите за гражданите и бизнеса по адекватен на новите обществени условия начин.
Сериозно предизвикателство пред местните власти поставя  присъединяването на страната ни към Европейския съюз с оглед възможността на общините за пълноценно участие в усвояването на структурните и кохезионния фондове. За тази цел те трябва да развият собствена, устойчива и непрекъснато развиваща се приходна база, като в резултат на усвояването на тези фондове ще могат да обогатят предоставяните на своите граждани услуги по вид и по качество.
В България няма развита съвременна система от местни данъци и такси. Наследената от миналото съществуваща система от местни данъци, коренно се различава от разпространените в Европа модели както по размера на данъците, така и по техния обхват.

Според действащите разпоредби на  Конституцията, общините нямат право да влияят при определянето на размера на собствените си приходи от местни данъци. А най-важната особеност на местните данъци е, че те се определят на място в съответствие с местната специфика, събират се и се използват на място.

КАКВО ПРЕДЛАГАМЕ ДА СЕ ПРОМЕНИ

Предлаганите от нас промени в Конституцията са насочени към даването на правомощия на общините да определят размера на местните данъци, както и вида и размера на  местните такси. За целта следва да се внесат промени в следните конституционни текстове:

Предлагани промени
Чл. 60. (1) Гражданите са длъжни да плащат държавни и местни данъци*,
установени със закон, съобразно техните доходи и имущество.
           (2) Данъчни облекчения и утежнения могат да се установяват само със закон.
           (3) (нова) За услуги, предоставяни от държавата и общините, гражданите плащат такси, установени от Министерския съвет и общинските съвети при  условия, определени със закон.

Член 84. Народното събрание:
                 3. установява държавните данъци и определя техния размер;
                 4. (нова) установява местните данъци;  

Член 141. (1) Общината има самостоятелен бюджет.
                   (2) Постоянните финансови източници на общината се определят със закон.
                   (3) (нова) Общинският съвет определя размера на местните данъци при условия, определени със закон.
                   (4) (нова) Общинският съвет установява местните такси и определя техния размер при условия, определени със закон.
                  (5) Държавата чрез средства от бюджета и по друг начин подпомага нормалната дейност на общините.	
*Предлаганите промени са с удебелен текст

ОБОСНОВКА НА ПРЕДЛАГАНИТЕ ПРОМЕНИ

Въпросът за предоставяне на определени данъчни правомощия на общините се обсъжда от доста години. На много форуми, включително и международни, тази тема е била център на дискусиите. Във всички тях преобладаващият извод и препоръка са били едни и същи – да се даде възможност на общините да влияят върху размера на своите приходи, в т.ч. и върху тези от местни данъци.
От друга страна, процесът на присъединяването на България към Европейския съюз изисква сближаване на нашето законодателство със законодателството на страните-членки и в областта на местното самоуправление. В почти всички европейски държави местните власти самостоятелно определят размера на местните данъци и такси (Приложение № 1). Практиката в тези страни по безспорен начин доказва правилността на едно такова решение – сериозно увеличение на привлечените инвестиции, подобряване на местната инфраструктура, гъвкава социална политика.
Ратифицираната от България Европейска харта за местно самоуправление в чл.9, т.3 изисква органите на местното самоуправление сами да определят размера на местните данъци и такси в рамките на закона.
Европейска харта за местното самоуправление (Страсбург, 15.Х.1985 г.) ратифицирана със закон, приет от 37-о народно събрание на 17.03.1995 г.
        Член 9 Финансови средства на органите на местно самоуправление
          3. Поне част от финансовите средства на органите на местно самоуправление трябва да се получава от местни такси и данъци, чиито размери те имат право да определят в рамките на закона	

Идеята за предоставяне на данъчните правомощия на местните власти, като част от процеса на децентрализация получава сериозна обществена подкрепа. В проведено неотдавна изследване на агенция “Алфа Рисърч” близо 80 % от анкетираните подкрепят конституционни промени за предоставяне на данъчни правомощия  на общините.
Добрите резултати от предоставените през 2003 г. права на общините да определят размера на местните такси дават допълнително основание в подкрепа на предлаганите промени в Конституцията. От началото на  2006 г. всички общини поеха самостоятелното администриране и събиране на местните данъци и такси. Естественото развитие на този процес в рамките на финансова децентрализация, изисква да се извърши и следващата логична стъпка в тази посока – предоставянето на правомощия на общините сами да определят размера на данъците си и да въвеждат нови услуги със съответните им такси.

ОЧАКВАНИ РЕЗУЛТАТИ ОТ ПРЕДЛАГАНИТЕ ПРОМЕНИ

Несъмнено осъществяването на тези конституционни промени не означава незабавно и безусловно оправомощаване на общините за безконтролно данъчно облагане. Ще бъде необходимо да се подготви и приеме нов закон за местните данъци и такси, който да осигури провеждането на гъвкава местна данъчна политика, в съответствие с определените национални приоритети. Нормално е да се очаква, че в тези закони първоначално ще се поставят определени граници, за да се гарантира плавен преход към новата система на местно данъчно облагане. Важното е в случая промените в Конституцията да дадат шанс да се търсят ефективни решения. Необходимото данъчно законодателство,  уреждащо условията за прилагането на данъчните правомощия на общините, може да бъде разработено през 2007 г. и да влезе в сила до края на годината.
Използването на тези правомощия ще позволи на местните власти да подобрят своя финансов капацитет за усвояване фондовете на Европейския съюз, да приложат гъвкав подход за създаване на благоприятен инвестиционен климат, за подобряване предоставяните услуги по количество и качество, ще има социален ефект.
Всичко това ни дава основание да смятаме, че именно сега е моментът за извършването на конституционните промени, даващи определени данъчни правомощия на местните власти.
Надяваме се, че парламентарно представените политически сили, изразявайки на дело подкрепа на процеса на децентрализация, ще намерят политическа воля за осъществяване на предложената промяна в основния закон на нашата страна, която отговаря на съвременния етап на развитие на местната демокрация.

				С уважение: /п/
						Красимир Мирев
					Председател на Националното
					сдружение на общините
					в Република България

								Приложение 1 

Извадка от конституционни уредби на под-националните данъчни правомощия в дванадесет европейски държави

България – гражданите заплащат данъци и такси, установени със закон. Данъчните облекчения също се установяват със закон. Народното събрание установява данъците и определя техния размер.

Словения – Държавата и общините финанасират отговорностите си по публичните услуги с данъци, задължителни такси и приходи от собственост. Държавата определя данъците, митата и такстите съобразно закона. Общините определят данъци и такси в съответствие с конституцията и закона.

Словакия – съществуват държавни и местни данъци и такси, които се определят от закона или съгласно закона. Общините финансират потребностите си със собствени приходи и с държавни субсидии. Законът определя кои данъци и такси представляват общински приходи.

Унгария – общините определят видовете местни данъци и размера на ставките им както и административните процедури в съответствие със закона.

Естония – общините имат самостоятелни бюджети като принципите и процедурите за тяхното съставяне се определят със закон. Общините имат право да налагат и събират данъци и такси съгласно закона.

Литва – при разглеждането на проекта за държавен бюджет Парламентът може само да увеличава разходи, при условие че се посочи конкретен източник на приходи. Веднъж определени със закон разходите могат да се намаляват единствено следствие промяна на същия.
Общинските съвети имат право да определят местните налози в рамките на закона, както и облекченията за данъци и такси, които са за сметка на общинския бюджет.

Румъния – бюджетни разходи не могат да се извършват, ако не е посочен финансовият им източник. Местните данъци и такси се определят от общинските или областни съвети в рамките на и съобразно закона. Публичната администрация на административно-териториалните единици се основава на принципите на местна автономност и децентрализация на публичните услуги.

Италия – общините, провинциите, метрополните градове и регионите имат финансова самостоятелност по отношение на своите приходи и разходи; те определят и администрират собствените си данъци и други приходи в съответствие с конституцията и съгласно принципите за координиране на публичните финанси и на данъчната система. Получават част от държавните данъци в зависимост от територията си. Законът задължава държавата да създаде изравнителен фонд за подпомагаме на райони, където фискалният капацитет на жител е нисък, като не се налага ограничения за видовете разходи, които да се финансират с тези средства.

Полша – органите на местно самоуправление предоставят такива публични услуги, които по конституция или съгласно законодателството не са възложени на други публични органи. Също така общината, която е основното и най-ниско равнище на местно самоуправление, предоставя такива публични услуги, които не се предоставят от други органи на местното самоуправление.
На органите на местно самоуправление се осигуряват публични средства, адекватни на възложените им отговорности по публичните услуги. Източниците на приходи за местното самоуправление се определят със закон. В рамките на закона органите на местно самоуправление имат право да определят размера на местните данъци и такси.

Белгия – принципът на децентрализация е заложен в отделен член на конституцията, според който публични интереси с изключително местно или регионално значение са в юрисдикцията на общинските или регионалните съвети и се решават съгласно принципите на конституцията.
Работата на местните и на провинциалните власти се определя със закон, като принципите за този закон са елемент на конституцията. Един от тях изисква децентрализация на отговорности към общинските и провинциални власти. Конституцията изисква местни данъци да се определят и налагат само от изборни представители и органи на местното самоуправление. Всички данъчни задължения в страната трябва да се утвърждават ежегодно.

Хърватска – конституцията съдържа принципи, регулиращи данъчната система и местното самоуправление, като за всички други въпроси се изисква отделно законодателство. Например всеки гражданин трябва да поема част от публичните разходи според своите икономически възможности. Данъчната система се основава на принципите на равенство и справедливост.
По подобен начин са уредени и принципите на местното самоуправление и правата на гражданите да се самоуправляват.

Финландия  - държавните данъци, както и принципите за определяне на такси, се определят чрез закони.
Общините имат правото да определят местни данъци, като общите принципи на данъчните задължения, лицата и облекченията се определят със закон.

З  А  К  О  Н
ЗА ИЗМЕНЕНИЕ И ДОПЪЛНЕНИЕ НА
КОНСТИТУЦИЯТА НА РЕПУБЛИКА БЪЛГАРИЯ

(Обн., ДВ, бр.56 от 13.07.1991 г., в сила от 13.07.1991 г.,
изм. и доп., бр.85 от 26.09.2003 г.)

§ 1. В чл. 60 се правят следните изменения:
1.	Ал. 1 се изменя така:
“(1) Гражданите са длъжни да плащат държавни и местни данъци, установени със закон, съобразно техните доходи и имущество.”
2.	Създава се нова ал.3 със следния текст:
(3) За услуги, предоставяни от държавата и общините, гражданите плащат такси, установени от Министерския съвет и общинските съвети при условия, определени със закон.”

§ 2. В чл.84 се правят следните изменения:
1.	Точка 3 се изменя както следва:
“3. установява държавните данъци и определя техния размер;”
2.	Създава се нова т.4 със следния текст:
“4. установява местните данъци;” 
3.	Досегашните т.т. 4-15 се преномерират в съответния ред

§ 2. В чл.141 се правят следните изменения и допълнения:
1.	Създава се нова алинея 3 със следния текст:
“(3) Общинският съвет определя размера на местните данъци при условия, определени със закон.”
2. 1. Създава се нова алинея 4 със следния текст:
“(4) Общинският съвет установява местните такси и определя техния размер при условия, определени със закон.” 
2. Досегашната алинея 3 става алинея 5.

ПРЕХОДНИ И ЗАКЛЮЧИТЕЛНИ РАЗПОРЕДБИ
§ 3. Народното събрание в срок от шест месеца от обнародването на Закона за изменение и допълнение на Конституцията на Република България приема законите, които се отнасят до прилагането на тези изменения и допълнения.
§ 4. Законът влиза в сила от 1 януари 2007 г.